РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року
м. Рівне

Справа № 559/2444/19
Провадження № 22-ц/4815/1368/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача      – Шимківа С.С.,
суддів:                 – Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 вересня 2020 року (ухвалене у складі судді Ральця Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення додаткових витрат на утримання дітей,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення та розміру аліментів і стягнення додаткових витрат на утримання дітей. 
Позовні вимоги мотивує тим, що вона виховує спільних з відповідачем дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 січня 2016 року по справі № 559/2252/15-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.
Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до їх повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п`ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину з послідуючою індексацією, починаючи з 05.07.2015 року. 
З того часу відповідач виконує рішення суду, сплачує аліменти у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно.
Однак, з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів змінилися обставини, зокрема розмір аліментів у відповідності із законодавством значно збільшився, збільшилися і потреби дітей, оскільки вони досягли відповідного віку, також погіршився стан здоров`я дітей.
Донька ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом, перебуває на обліку у лікара-сурдолога, офтальмолога, син ОСОБА_6 перебуває на обліку у офтальмолога. Змінився матеріальний стан отримувача аліментів.
Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить - 2118 гривень; дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1699 гривень. Тобто, мінімальний розмір аліментів на дитину до 18 років становить 1059 грн., на дитину до 6 років - 850 грн.
У рішенні суду про стягнення аліментів та виконавчому листі визначено, що розмір аліментів підлягає подальшій індексації, однак зазначена сума жодного разу проіндексована не була. 
27.09.2019 року позивач звернулась до відділу ДВС з заявою про проведення індексації аліментів, на яку отримала відповідь щодо надання інформації №19939 від 02.10.2019 року, де зазначено, що чинним законодавством не передбачено обов`язку державного виконавця щодо проведення і стягнення індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі.
Погіршення стану здоров`я дітей підтверджуються довідками та виписками з амбулаторних карт хворого, зокрема, донька ОСОБА_3 має діагноз хронічна лівобічна глухота (заключення ЛКК інституту отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України), оперована вроджена косоокість, дисбінокулярна амбліонія важкого ступеню лівого ока, середнього ступеню правого ока, гіперметропія середнього ступеня правого ока, високого ступеня лівого ока. Дитина є часто хворіючою, за період з 01.01.2016 року було неодноразово перенесено хвороби ГРВІ, алергічний дерматит, аденовірусна інфекція, що підтверджується випискою про перенесені хвороби від 01.10.2019 року. Дитина знаходиться на диспансерному обліку у сурдолога ОСОБА_7 у КП «РОДЛ» м. Рівне, рекомендовано проходити аудіограму 2 рази на рік. що звичайно погребує значних грошових витрат.
Дитина ОСОБА_4 має діагноз гіперметропія високого ступеню обох очей: анізометропія. Дитина також є часто хворіючою, з 27.03.2015 року перенесено хвороби гострий бронхіт, абструктивний бронхіт, ГРВІ, дефіцитна анемія 1 ступеню, невроз нав`язливих рухів, 16-17.10.2018 року проведено операцію «Аденотомія». Відповідно, лікування є дороговартісне і погребує значних витрат.
Також обоє дітей відвідують невролога, мають діагноз гіперкінетичний синдром.
У звязку з частими хворобами дитини ОСОБА_8 , позивач змушена була зробити вакцинацію, придбати платну вакцину ОСОБА_9 .
Відповідач жодним чином не цікавиться станом здоров`я дітей, його не хвилює де мати бере кошти на їх лікування, адже зрозуміло, що розмір аліментів у 500 грн. не покриває навіть найменшу частину витрат на дітей. На прохання позивача допомогти, придбати ліки, придбати лінзи, придбати окуляри, пройти обстеження з дітьми відповідач відмовляється.
Позивачу відомо, що на даний час відповідач працевлаштований, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати і має можливість утримувати своїх дітей, а також брати участь у додаткових витратах на них.
Натомість, матеріальний стан позивача значно погіршився. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення нею 3-х років. Її доходами є допомога при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно, а також пенсія по інвалідності дитини ОСОБА_3 . 
Таким чином, на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, їхня сім`я є багатодітною, двоє з яких мають проблеми зі здоров`ям. З такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дітей.
Вважає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та визначенні у частці від заробітку (доходу) відповідача. 
Просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Окрім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь фактично понесені додаткові витрати, що викликані особливими обставинами на дітей у розмірі 11584 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), а також додаткові витрати на дітей, викликані особливими обставинами у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Обґрунтовує це тим, що діти часто хворіють, обоє мають проблеми зі здоров`ям по зору, носять окуляри, дитина ОСОБА_5 має проблеми зі слухом, інвалідність. Діти погребують постійного дороговартісного обстеження та лікування, всі витрати лягають на плечі матері дітей, оскільки відповідач ніякої участі у додаткових витратах на дітей пов`язаних з їх хворобою не бере, не зважаючи на те, що має таку можливість, оскільки працевлаштований, фізично здоровий та має стабільний дохід. Донька ОСОБА_5 відвідує музичну школу по класу «бандура», для розвитку музикальних здібностей дитини потрібно купувати власний інструмент, який вартує від 6000 грн. до 12000 грн., що також є додатковими витратами на розвиток здібностей дитини. Перераховані обставини вважає особливими, оскільки вони пов`язані з інвалідністю та хворобами дітей. Також вважає, що з відповідача потрібно стягнути частину фактично понесених витрат на оздоровлення дитини в ДП МДЦ «Артек» та витрати на придбання та зміну окулярів.
Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення додаткових витрат на утримання дітей – задоволено частково.
Змінено спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлений рішенням Дубенського міськрайонного суду від 28.08.2015 року. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до  досягнення дітьми повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1  оскаржила його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що стягуючи аліменти у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вийшов за мені позовних вимог, оскільки вона просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 всіх його доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Також вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення фактично понесених додаткових витрат на дітей, оскільки вони викликані особливими обставинами, а саме: витратами на лікування хворіючи дітей, потребою у придбанні лінз та окулярів. Відмовляючи у стягненні додаткових витрат, суд вказав, що нею не надано доказів, що саме ці витрати були обґрунтовані істотними передумовами. Заперечує даний висновок, оскільки нею було надано всі належні докази того, що діагноз, який мають обоє дітей є невиліковним, тобто витрати, які викликані особливими обставинами мають бути покладені на обох батьків, а не лише на матір.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, з послідуючою індексацією, починаючи з 05.07.2015 року і до їх повноліття (а.с. 14).
У свідоцтвах про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторони зазначені батьками (а.с. 12, 13).
ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 17).
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого 12759, ОСОБА_3 має діагноз хронічна лівобічна глухота, оперована вроджена косоокість, дисбінокулярна амбліонія важкого ступеню лівого ока, середнього ступеню правого ока, гіперметропія середнього ступеня правого ока, високого ступеня лівого ока (а.с. 18).
За період з 01.01.2016 року ОСОБА_3 було перенесено хвороби ГРВІ, алергічний дерматит, аденовірусна інфекція, що підтверджується випискою про перенесені хвороби від 01.10.2019 року (а.с. 28, 29). Дитина знаходиться на диспансерному обліку у сурдолога ОСОБА_7 у КП «РОДЛ» м. Рівне, рекомендовано проходити аудіограму 2 рази на рік (а.с. 21).
Дитина ОСОБА_8 має діагноз гіперметропія високого ступеню обох очей: анізометропія, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 10119 (а.с. 19). З 27.03.2015 року дитиною перенесено хвороби: гострий бронхіт, абструктивний бронхіт, ГРВІ, дефіцитна анемія 1 ступеню, невроз нав`язливих рухів, 16- 17.10.2018 року проведено операцію «Аденотомія» (а.с 30).
ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивачки народилася донька ОСОБА_11 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 16).
Згідно довідки № 1552 від 22.10.2019, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соцзахисту населення Дубенської міської ради і отримує державну допомогу при народженні дитини (а.с. 48).
ОСОБА_3 проходила оздоровлення у ДП МДЦ «Артек» з 23.06.2019 до 13.07.2019 року. Згідно дублікату чека 18.06.2019 ОСОБА_1 перераховано 2100 грн. ДПУ МДЦ «Артек» (а.с. 36-38, 39).
У товарних чеках від 10.10.2019 на замовляння окулярів ОСОБА_3 , платником зазначено ОСОБА_1 (а.с. 31, 32). 
Згідно довідки виданої лікарем-стоматологом ОСОБА_12 , дитині ОСОБА_3 було проведено лікування у стоматологічній клініці «Оберіг» на суму 4200 грн. (а.с. 49). 
ОСОБА_8 та ОСОБА_3 з 09.12.2019 до 20.12.2019, з 25.08.2020 до 04.11.2020, лікувалися в ортоптичному кабінеті, вартість лікування склала по 2000 грн., однак позивачем не надано підтверджуючих платіжних документів по даному факту (а.с. 75). 
Позивачкою надано копії чеків із зазначенням сум 600 грн., 1142 грн., 1052 грн. (а.с. 43, 74).
Згідно копій квитанцій наданих представником відповідача, ОСОБА_2 перераховано для ОСОБА_1 грошові кошти на суму 200 грн., 301,51 грн., 1005,03 грн., 201,01 грн., 2000 грн., 200 грн. (а.с. 98). 
Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 31.03.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_13 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття (а.с. 105-106).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з 29.09.2020 по АСВП № 49337958, заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 29.09.2020 становить 6002,62 грн.(а.с. 124-125).
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 13-РС від 17.09.2020 ОСОБА_2 звільнений у запас у зв`язку із закінченням контракту (а.с. 122). 
Згідно довідки Дубенської міськрайонної філії Рівненського обласного центру зайнятості №1318 від 25.09.2020, ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний з 22.09.2020 (а.с. 123). 
Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відтак, для забезпечення беззаперечного права дитини на утримання аліментів на своє життя, існують всі підстави для збільшення розміру аліментів.
При визначенні величини аліментного платежу у збільшеному вигляді суд враховує, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством та положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність збільшення розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи з того, що відповідач, на час ухвалення судом рішення, звільнився та офіційно не працює, а перебуває на обліку як безробітний.
Щодо стягнення, з відповідача на користь позивача додаткових витрати на дітей, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, каліцтво.
Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.
Крім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні у відповідача є ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на утримання яких з нього стягуються аліменти, а також матір пенсійного віку.
Позивачка зазначила, що нею були понесені додаткові витрати на лікування дітей, половину з яких у розмірі 11584 грн. просить стягнути з відповідача.
На підтвердження позовних вимог позивачкою надано копії товарних чеків із зазначенням сум 600 грн., 1142 грн., 1052 грн. та довідку про проведення лікування у стоматологічній клініці на суму 4200 грн. Проте не надано жодного доказу на підтвердження сплати позивачкою вказаних сум та доказів того, що понесені нею витрати були зумовлені особливими обставинами, та того, що саме ці витрати були обґрунтовані істотними передумовами.
Батьки не мають права збільшувати матеріальне забезпечення однієї дитини за рахунок зменшення такого утримання іншої.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат є необґрунтовані та недоведені, а тому задоволенню не підлягають.
За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 вересня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                   Шимків С.С.
Судді:                                                                  Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.