ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5635/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року (суддя Стрельнікова Н.В., м. Запоріжжя) у справі № 280/5635/20
за позовом  ОСОБА_1 
до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс"
про неправомірною та скасування постанови, -
встановив:
Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, в якому просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.06.2020 року ВП 61952773 по примусовому виконанню виконавчого напису №8735, виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного територіального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем.
Суд першої інстанції позов задовольнив. Рішення суду вмотивовано тим, що зареєстроване місце проживання позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, а тому у відповідача не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №8735 від 15.04.2020 року. Твердження відповідача про те, що виконавчий документ прийнято ним до виконання за місцезнаходженням майна боржника спростовуються матеріалами справи.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його  в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника та без  перевірки його майнового стану за місцем проживання  (перебування) боржника.
Скаржник вказує, що ним на підставі отриманих на його запит відомостей було встановлено отримання боржником доходу від Фермерського господарства «Ім. Т.Г. Шевченка» (ЄДРПОУ/ІПН: 222133078) та відповідно до ст. ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято рішення про здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20%; відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків та єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Також зазначає, що оскільки до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни надійшов виконавчий документ, а саме виконавчий напис №8735  від 15.04.2020 року, виданий приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчиком В.В., про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 10800,00 грн., у якому зазначено, що ОСОБА_1 проживає у межах виконавчого округу м. Києва ( АДРЕСА_1 ), у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.
Вважає, що відповідачем була правомірно винесена постанова від 25.06.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 

Судом першої інстанції встановлено, що 25.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №61952773 по примусовому виконанню виконавчого напису №8735, виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу  Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем.
В оскарженій позивачем постанові від 25.06.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП 61952773 адресою боржника зазначено м. Київ, вул. Барикадна, буд. 4, кв. 21.
Також судом встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич В.Л. є місто Київ. Відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, в тому числі і щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника або місцем реєстрації боржника є місто Київ.
Позивач з 04.11.2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №225169-2019 від 10.07.2019, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою №4563 від 19.08.2020, виданою виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів на утриманих податків відповідно на запит у електронному вигляді від 17.06.2020, за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року, позивач працює у Фермерському господарстві «ім. Т.Г.Шевченка».
Колегія суддів в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає наступне.
За твердженням відповідача, наведеним в апеляційній скарзі, у виконавчому документі, а саме – виконавчому написі приватного нотаріусу Колейчика В.В. № 8735 від 15.04.2020 року вказано, що місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 .
Проте відповідачем не надано доказів на підтвердження вказаних доводів ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду. 
За змістом приписів п. 1 ч. 2  ст. 18 Закону №1404-VIII  виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 ч. 2  ст. 23 Закону №1403-VIII  передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6  ст. 25 Закону №1403-VIII  виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до  Закону України «Про виконавче провадження»  знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно із ч. 2  ст. 25 Закону №1403-VIII  приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. 
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і  Закон України «Про виконавче провадження»  і  Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»  визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з ч. 3  ст. 25 Закону №1403-VIII  право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

За змістом ч. 2 ст. 24 Закону №1403-VIII у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  ст. 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1  ст. 26 Закону №1404-VIII).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч. 3  ст. 26 Закону №1404-VIII).
Аналіз зазначених норм Закону дає підстави вважати, що основним документом, відомості якого мають бути використані приватним виконавцем під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, є виконавчий документ. Саме адреса, зазначена у виконавчому документі і є підставою для визначення місця проживання боржника.
За правилами ст. 68 Закону №1403-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 КАС України  закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Однак, приватним виконавцем ОСОБА_2 не доведено, що вона, при винесенні оскарженої постанови, діяла в межах повноважень та у спосіб, що визначені  Законом №1404-VІІІ.
Оскільки відповідачем не надано доказу – виконавчого документу на підтвердження правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження, тому постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що має похідний характер від постанови про відкриття виконавчого провадження, не може вважатись законною та підлягає скасуванню.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування рішення суду.
Згідно  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.  315,  316, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу   приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 280/5635/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко