ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року	Львів	Справа № 500/554/20 пров. № А/857/10070/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         Бобров В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2020р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кар`єр Новосілка» до Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба автомобільних доріг в Тернопільській обл., про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо обмеження руху вантажних автомобілів (суддя суду І інстанції: Мірінович У.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 18 хв. 03.07.2020р., м.Тернопіль; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 13.07.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2020р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Кар`єр Новосілка» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення 49-ї сесії 7-го скликання відповідача Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл. № 1536 від 10.12.2018р. «Про обмеження руху вантажних автомобілів по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького с.Новосілки Підволочиського району Тернопільської обл.»; стягнути з відповідача всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи (Т.1, а.с.1-11).
Також до позовної заяви долучено заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що про наявність спірного рішення № 1536 від 10.12.2018р. він довідався після його фактичного отримання 24.01.2020р. згідно листа Скалатської міської ради № 225 від 22.01.2020р. (Т.1, а.с.13-14).

          Ухвалою суду від 29.05.2020р. залучено до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Службу автомобільних доріг в Тернопільській обл. (Т.1, а.с.224).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2020р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення 49-ї сесії 7-го скликання відповідача Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл. № 1536 від 10.12.2018р. «Про обмеження руху вантажних автомобілів по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького с.Новосілки Підволочиського району Тернопільської обл.»; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл. на користь позивача судові витрати в розмірі 2102 грн. сплаченого судового збору (Т.1, а.с.265-273).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Скалатська міська рада Підволочиського району Тернопільської обл., яка покликаючись в поданій апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та залишити заявлений позов без розгляду (Т.1, а.с.278-289).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач ТзОВ «Кар`єр Новосілка» звернувся до окружного адміністративного суду з позовом 24.02.2020р. Оскаржуване рішення прийнято відповідачем Скалатською міською радою 10.12.2018р. У позовній заяві зазначено про те, що про оскаржуване рішення позивач довідався з листа відповідача, який ним отримано 21.01.2020р. Інших обставин, які б перешкоджали довідатись про оскаржуване рішення у проміжок часу з 10.12.2018р. по 21.01.2020р. (близько 13 місяців), позивачем не наведено.
Як в позовній заяві, так в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції, позивач не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Про пропуск строку на звернення до суду із розглядуваним позовом та відсутність заяви про його поновлення представник відповідача заявляв в судовому засіданні від 03.07.2020р.
Не зважаючи на викладене, суд не залишив позов ТзОВ «Кар`єр Новосілка» без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративному суду.
Окрім цього, забезпечення належного утримання та ефективної експлуатації доріг, що перебувають у комунальній власності, є обов`язком Скалатської міської ради.
Спірне рішення № 1536 від 10.12.2018р. прийняте відповідачем з урахуванням наступного:
висновків постійної комісії з питань децентралізації та адміністративно-територіальної реформи, архітектури, будівництва, дорожнього та житлово-комунального господарства, викладених в акті від 29.05.2017р., згідно яких робочою групою у складі депутатів Тернопільської обласної ради, представників управління розвитку інфраструктури, транспорту та енергозбереження облдержадміністрації, Служби автомобільних доріг в області, Головного управління Національної поліції в області, управління Укртрансбезпеки в області, Скалатської об`єднаної територіальної громади проведено обстеження вулиць Б.Хмельницького та Л.Українки у с.Новосілка, технологічної дороги до кар`єру та встановлено, що орієнтовна ширина проїзної частини становить 3,5-4,0 м, тротуари та пішохідні доріжки відсутні, визначені пішохідні переходи та дорожні знаки відсутні. За візуальною ознакою вага транспортних засобів, що перевозять будівельні матеріали з кар`єру, складає 26-30 тон. Вплив від руху транспортних засобів виражається наступними чинниками, а саме вібрація та руйнування будівель, що розміщені біля дороги, забрудненням повітря, руйнування дорожнього полотна, високий ризик виникнення дорожньо-транспортних пригод. Технологічна дорога придатна для руху великовагових транспортних засобів. За результатами роботи з урахуванням необхідності обмеження руху вантажних транспортних засобів прийнято рішення Скалатській об`єднаній територіальній громаді в найкоротші строки розробити схему організації дорожнього руху с.Новосілка відповідно до рішення сесії Скалатської міської ради від 25.05.2017р. та звернутись до керівництва ТзОВ «Кар`єр Новосілка» щодо організації транспортування сировини з місцевого кар`єру в об`їзд населених пунктів технологічною дорогою;
акту обстеження стану житлових будинків та споруд по вул.Л.Українки та Б.Хмельницького у с.Новосілка Підволочиського району, складеного депутатами Скалатської міської ради 16.08.2017р., у якому встановлено, що при візуальному обстежені житлових будинків та будівель виявлено численні тріщини на всіх будинках та господарських спорудах. Тріщини йдуть по фасадній стороні будинків та споруд, а також по внутрішніх стінах. Повз даних будинків, по дорозі шириною 3,5 м, постійно рухаються великогабаритні, великовантажні автомобілі з продукцією з місцевого кар`єру, які створюють вібрацію, що можливо і стає причиною руйнувань будинків.
проекту, розробленого Службою автомобільних доріг у Тернопільській обл. та погодженого Управлінням патрульної поліції у Тернопільській обл., яким визначено організацію дорожнього руху по вул.Б.Хмельницького та вул.Л.Українки в с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської обл.;
листа Служби автомобільних доріг у Тернопільській обл. № 11-5/1366 від 15.11.2017р., згідно якого дороги, які суміщаються з вулицями Л.Українки та Б.Хмельницькього в с.Новосілка Підволочиського району, перебувають у комунальній власності Скалатської міської ради.
Поряд з цим, при прийнятті оскаржуваного рішення Скалатська міська рада також врахувала, що згідно генерального плану с.Новосілка існує внутрігосподарська дорога в об`їзд населеного пункту, яка дає ТзОВ «Кар`єр Новосілка» можливість проводити свою господарську діяльність без завдання шкоди громаді с.Новосілка.

Позивачем ТзОВ «Кар`єр Новосілка» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.28-30).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

           15.12.2020р. за допомогою засобів електронного зв`язку до апеляційного суду надійшла письмова заява представника апелянта адвоката Вароди П.Б. про відкладення розгляду справи із покликанням на його зайнятість в розгляді іншої справи в господарському суді Тернопільської обл. (Т.2, а.с.60-65).
          За приписами ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
Отже, виходячи з приписів вищевказаної статті КАС України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний відкласти розгляд справи лише у двох випадках, а саме - у випадку неявки учасника справи у судове засідання, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або ж якщо така особа заявила клопотання про відкладення розгляду справи і суд визнав вказані нею причини неявки поважними.
          Такий підхід підтверджений усталеною практикою суду касаційної інстанції, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.04.2020р. у справі № 813/3756/17.

За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів ухвалила його відхилити, оскільки його заявником не наведено поважних причин для відкладення апеляційного розгляду справи.
Зокрема, будучи завчасно повідомленим про час та місце апеляційного розгляду справи (12.11.2020р. – Т.2, а.с.17, 56, 59), суб`єкт владних повноважень - Скалатська міська рада не забезпечила належного представництва в суді апеляційної інстанції.
Покликання представника апелянта адвоката Вароди П.Б. щодо його зайнятості в розгляді іншої справи не можуть вважатися поважними причинами неявки до апеляційного суду, оскільки згідно представленої ухвали господарського суду Тернопільської обл. від 03.12.2020р. у справі № 921/273/20 судом повідомлено в порядку ч.2 ст.120 ГПК учасників провадження про судове засідання на 10 год. 00 хв. 15.12.2020р., при цьому явка сторін до суду не була визнана обов`язковою.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта (його представника). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо останнім не заявлено.
Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду справи, позивач ТзОВ «Кар`єр Новосілка» зареєстроване як юридична особа за адресою: 47874, Тернопільська обл., Підволочиський район., с.Новосілка; вид діяльності, зокрема, КВЕД - 08.11. Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (Т.1, а.с.220-223).
Підприємство здійснює свою господарську діяльність (видобування вапняку) в с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської обл., перевезення своєї продукції проводить автомобільним транспортом шляхами вулиць Б.Хмельницького та Л.Українки, що є ділянкою автомобільної дороги державного значення Т20-19 (М-19 Камянки - Скалат) в межах с.Новосілка Підволочиського району відповідно до затвердженого Генерального плану с.Новосілка.
На 49-й сесії 7-го скликання відповідач прийняв рішення № 1536 від 10.12.2018р. «Про обмеження руху вантажних автомобілів по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської області», яким вирішив:
погодити проект організації дорожнього руху по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького в с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської обл., розроблений Службою автомобільних доріг у Тернопільській обл.;
заборонити рух вантажних автомобілів по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького в с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської обл., які перебувають в комунальній власності та на балансі Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл., за виключенням доріг загального користування місцевого значення, які проходять по вказаних вулицях, шляхом встановлення відповідних заборонних дорожніх знаків (3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено 10 т);
керівництву ТзОВ «Кар`єр Новосілка» рекомендувати при здійсненні своєї господарської діяльності користуватись існуючою внутрігосподарською дорогою, що примикає до дороги загального користування Кам`янки – Скалат, і з`єднує села Полупанівка і Новосілка з об`єктами господарювання за межами населених пунктів.
Підставою для прийняття такого рішення слугували: 
інформація депутатів про виникнення соціальної напруги в результаті руху вилицями Л.Українки та Б.Хмельницького в с.Новосілка великовагового автотранспорту і нанесення значної шкоди майну громадян;
акт обстеження вулично-дорожньої мережі с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської області; 
заяви жителів с.Новосілка.

Приймаючи рішення та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що частина вулиць Л.Українки та Б.Хмельницького у с.Новосілка є дорогою загального користування місцевого значення, через що в силу Правил дорожнього руху, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., по вказаній автомобільній дорозі забороняється рух транспортними засобами з фактичною масою понад 24 тони.
За таких умов відповідач у спірному рішенні помилково встановив обмеження руху по вказаних вулицях шляхом встановлення відповідних заборонних дорожніх знаків (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено 10 тон).
Окрім цього, відповідач прийняв рішення щодо погодження проекту організації дорожнього руху по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького в с.Новосілка, який на час прийняття оскаржуваного рішення не було належним чином розроблено та оформлено. На час прийняття оскаржуваного рішення не було погоджено схем організації руху, які зазначені додатком до проекту, оскільки такий було погоджено та розглянуто Управлінням патрульної поліції у Тернопільській обл. лише 22.12.2017р.
Також матеріалами справи підтверджується та обставина, що відповідач не оприлюднив проект оспорюваного рішення у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів визначаються, зокрема, Законом України № 280/97-ВР від 21.05.1997р. «Про місцеве самоврядування в Україні».
Згідно з ч.1 ст.10 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Підпунктом 1 п.«а» ч.1 ст.30 цього Закону визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України № 2862-IV від 08.09.2005р. «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.
Автомобільні дороги загального користування є складовою Єдиної транспортної системи України і задовольняють потреби суспільства в автомобільних пасажирських і вантажних перевезеннях (ч.1 ст.7 наведеного Закону).
Частиною 1 ст.16 названого Закону визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
За приписами ст.17 вказаного Закону управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.
Відповідно до ст.19 згаданого Закону основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є:
1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів;
2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами;
3) видача дозволів на прокладання нових та ремонт існуючих мереж у межах «червоних ліній» вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
4) завчасне оповіщення учасників руху і мешканців міст та інших населених пунктів про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів;
5) здійснення статистичного обліку та паспортизації вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
6) забезпечення дотримання норм природоохоронного законодавства у процесі будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
7) видача в установленому порядку дозволів на тимчасове припинення руху.
При цьому, органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право, зокрема обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження (п.7 ч.1 ст.20 цього Закону).
Статтею 32 зазначеного Закону визначено, що користувачі автомобільних доріг мають право на: безперервні, безпечні та зручні умови руху; отримання оперативної інформації про дорожні умови та напрямки руху; відшкодування збитків у порядку, визначеному законом. Користувачі автомобільних доріг зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог правил дорожнього руху.
За приписами ст.33 вказаного Закону рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.6 Закону України № 3353-XII від 30.06.1993р. «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, контроль за організацією навчання різних соціально-вікових груп населення Правил дорожнього руху, планування заходів, пов`язаних із профілактикою його безпеки, та контроль за їх виконанням. До компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху також належить, зокрема, затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів.
Пунктом 22.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., визначено, що забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Наведені Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.3.3 розділу 33 «Дорожні знаки» «Рух вантажних автомобілів заборонено» - забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Виходячи із системного аналізу наведених норм, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
При цьому, забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тон або фактичною масою понад 24 тон автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Під час судового розгляду з`ясовано, що через населені пункти с.Полупанівка, с.Старий Скалат, с.Новосілка та м.Скалат проходять автомобільні дороги державного значення Т-20-19/М-12/ (Кам`янки) - Скалат і Т-20-02 Тернопіль - Скалат - Жванець, що відносяться до доріг загального користування (Т.1, а.с.100).
Згідно листа Служби автомобільних доріг у Тернопільській обл. № 11-9/1331 від 08.11.2017р. по ділянці дороги державного значення Т-20-19/М-12/(Кам`янки) - Скалат в межах с.Новосілка дозволяється рух автотранспорту з максимально розрахунковим навантаженням 10 тон на вісь та 5 тон на колеса автомобіля (Т.1. а.с.102).
Висновком експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи № 499/19-22 від 15.10.2019р. підтверджується те, що вулиці Л.Українки та Б.Хмельницького в с.Новосілка мають асфальтобетонне покриття, належать до комунальної власності та згідно ДБН В.2.3-5-2001 «Споруди транспорту. Вулиці та дороги населених пунктів» по дорогах цих вулиць можуть рухатись транспортні засоби, фактична маса яких на вісь не перевищує 10 тон (Т.1, а.с.57-65).
Враховуючи те, що частина вулиць Л.Українки та Б.Хмельницького у с.Новосілка є дорогою загального користування місцевого значення, тому в силу діючих Правил дорожнього руху по вказаній автомобільній дорозі забороняється рух транспортними засобами з фактичною масою понад 24 тони.
Разом з тим, у п.2 спірного рішення відповідача зазначено про обмеження руху по вказаних вулицях шляхом встановлення відповідних заборонних дорожніх знаків (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено 10 тон), за виключенням доріг загального користування місцевого значення, які проходять по вказаних вулицях.
За таких обставин відповідач з перевищенням передбачених Законом України «Про автомобільні дороги» повноважень, всупереч вимогам п.22.5 Правил дорожнього руху, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., прийняв рішення щодо заборони руху вантажних автомобілів з фактичною масою понад 10 тон, зокрема, на ділянках вулиць Л.Українки та Б.Хмельницького у с.Новосілка, які є дорогою загального користування, встановивши відповідні заборонні дорожні знаки (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено 10 тон).

Також під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для розробки проекту з організації дорожнього руху по вул.Л Українки та вул.Б.Хмельницького в с.Новосілка, а також розробки і погодження схеми встановлення дорожніх знаків (проектна документація) з обмеженням руху вантажних автомобілів по вказаних вулицях (3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено 10 тон) зі Службою автомобільних доріг у Тернопільській обл. та Управлінням патрульної поліції в Тернопільській обл. слугувало рішення Скалатської міської ради № 57 від 25.05.2017р. про обмеження руху вантажних автомобілів по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького у с.Новосілка (вихідні дані для проектування), яке визнано протиправним та скасовано в судовому порядку (Т.1, а.с.155, 20-37).
По причині скасування цього рішення Службою автомобільних доріг у Тернопільській обл. було скеровано лист на адресу Скалатської міської ради про демонтаж дорожніх знаків 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та 7.3.2 «Напрямок дії», встановлених на автомобільній дорозі Т-20-19/М-12/(Кам`янки) - Скалат, а саме в с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської обл. по вул.Л.Українки (зі сторони с.Старий Скалат та зі сторони м.Скалат) перед поворотом вул.Б.Хмельницького, які встановлені відповідно до рішення № 57 від 25.05.2017р. (Т.1, а.с.39).
За результатами розгляду звернення позивача Управлінням патрульної поліції в Тернопільській обл. проведено обстеження вул.Б.Хмельницького в с.Новосілка Підволочиського району та 27.04.2020р. направлено відповідачу припис № 23 про демонтаж дорожніх знаків 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено 10 тон» - 2 шт. по вказаній вулиці. Враховуючи те, що у встановлений строк відповідач не виконав вимоги зазначеного припису, на останнього складено адміністративний протокол за ст.188-28 КУпАП та повторно видано припис № 25 з відповідним терміном усунення такого (Т.1, а.с.211-213).
При цьому, відповідними листами підтверджується, що Служба автомобільних доріг у Тернопільській обл. в період 2018-2019 років жодних проектів з організації дорожнього руху по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького в селі Новосілка для Скалатської міської ради не розробляла та не погоджувала (Т.1, а.с.48, 50). Також Управління патрульної поліції в Тернопільській обл. не погоджувало у вищевказаний період будь-яких проектів та схем організації дорожнього руху, поданих Скалатською міською радою по вул.Л.Українки та Б.Хмельницького в с.Новосілка Підволочиського району (Т.1, а.с.52).
Відповідно до ст.32 Закону України «Про автомобільні дороги» користувачі автомобільних доріг мають право, зокрема, на безперервні, безпечні та зручні умови руху; отримання оперативної інформації про дорожні умови та напрямки руху.
Приймаючи спірне рішення «Про обмеження руху вантажних автомобілів по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького с.Новосілки Підволочиського району Тернопільської обл.», відповідач не врахував прав інших користувачів на безперервні, безпечні та зручні умови руху по вказаній автомобільній дорозі.

Із протоколу 49-ї сесії 7-го скликання Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл. убачається, що на сесії було заслухано жителів с.Новосілка з приводу проїзду вантажних автомобілів, та за наслідками прийнято рішення про погодження проекту організації дорожнього руху в редакції, що відповідає змісту пп.1-2 оскаржуваного рішення.
Проте, порядок прийняття такого рішення суперечить ст.ст.43, 44-47 Регламенту відповідача в частині підготовки питань на розгляд сесії, оскільки проект оскаржуваного рішення не розроблявся, не узгоджувався та на сесію не виносився. Крім того, щодо пункту третього, яким надано рекомендації позивачу про здійснення господарської діяльності з використанням внутрігосподарських доріг, у протоколі такого рішення сесії не відображено. Також у тексті протоколу відсутня інформація щодо обговорення такого рішення в цілому, що суперечить пп.5 ст.77 та п.2 ст.100 Регламенту відповідача (Т.1, а.с.242).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач прийняв рішення щодо погодження проекту організації дорожнього руху по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького в с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської обл., який на час прийняття оскаржуваного рішення не було належним чином розроблено та оформлено.

Також всупереч приписам ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідач не оприлюднив проект оспорюваного рішення у встановленому порядку.
Відповідно до ч.11 ст.59 вказаного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування обов`язково оприлюднюються, а проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються у порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Поняття та сутність надзвичайних ситуацій закріплені в Кодексі цивільного захисту України, відповідно до якого надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності. Наявності таких обставин у межах даної справи відповідач не надав, а суд не встановив.
Щодо виникнення інших невідкладних випадків, то такий випадок повинен бути передбачений законом. Натомість скарги (заяви) мешканців села не можуть вважатись невідкладним випадком, за якого проект рішення не був оприлюднений у встановленому порядку відповідно до вимог ч.11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Зазначене процедурне порушення завадило позивачу реалізувати своє право на участь у прийнятті оскарженого рішення саме у спосіб, визначений Законами України «Про місцеве самоврядування» та «Про доступ до публічної інформації». При цьому, дія спірного рішення стосується не тільки прав позивача як користувача автомобільними дорогами загального користування по вул.Л.Українки та Б.Хмельницького у с.Новосілка, а й прав інших користувачів цих доріг. Саме з цією метою законодавчо передбачено обов`язок, у цьому випадку - Скалатської міської ради, оприлюднювати проекти рішень органу місцевого самоврядування не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Також достовірних і об`єктивних доказів негативного впливу від руху вантажних автомобілів по наведеним вулицям відповідачем не представлено; до справи не були долучені скарги мешканців тощо.
Згідно висновку експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи № 499/19-22 від 15.10.2019р. однозначно стверджувати, що причиною пошкоджень житлових будинків по вул.Л.Українки та вул.Б.Хмельницького, є рух вантажних автомобілів з продукцією ТзОВ «Кар`єр Новосілка» не можна (Т.1, а.с.57-65).
При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі № 604/476/17 (Т.1, а.с.20-37).

З урахуванням зазначеного, надаючи оцінку рішенню cуб`єкта владних повноважень в порядку, передбаченому ст.2 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у порядку, визначеному Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги», «Про доступ до публічної інформації».
За таких обставин оцінка спірного рішення Скалатської міської ради на предмет дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення, а саме відповідності його інтересам мешканців вулиць, якими обмежено рух автомобільним транспортом на підставі рішення органу місцевого самоврядування, має надаватися судом у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України. В іншому випадку таке рішення буде суперечити вимогам ч.2 ст.19 Конституції України.

Наведені висновки, які покладені судом в основу прийнятого рішення по справі не спростовані відповідачем в поданій апеляційній скарзі.
При цьому, відповідач не надав будь-яких вагомих доказів, пов`язаних з негативним впливом від дороги на мешканців вулиці, вздовж якої здійснювався рух вантажного транспорту.

Стосовно доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду колегія суддів враховує наступне.
Ключовим моментом під час вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду є те, що за змістом ст.122 КАС України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення його прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Водночас, строк звернення до суду починає свій відлік з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться в ч.2 ст.122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права в сфері публічно-правових відносин і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права в сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого ст.77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення прав можна було отримати раніше.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні ст.ст.122, 123 КАС України визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

          Матеріалами справи стверджується, що про наявність спірного рішення Скалатської міської ради № 1536 від 10.12.2018р. позивачу стало відомо лише після фактичного отримання його тексту, а саме 24.01.2020р., коли на адресу ТзОВ «Кар`єр Новосілка» надійшов лист Скалатської міської ради № 225 від 22.01.2020р. разом з оскаржуваним рішенням (Т.1, а.с.16).
Доказів того, що копія спірного рішення була скерована на адресу позивача в інший строк, відповідачем не представлено.
Наведені обставини стверджуються копією Журналу реєстрації вхідної кореспонденції ТзОВ «Кар`єр Новосілка» за 2019 рік (Т.1, а.с.66-98).
          Отже, саме з часу отримання позивачем копії спірного рішення (24.01.2020р.) розпочався відлік строку звернення до суду із розглядуваним позовом.
Оскільки позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом 24.02.2020р., останній не пропустив передбачений процесуальним законом строк звернення до суду.

Окрім цього, за умови перебування особи (позивача) у правовідносинах, які регулюються спірним актом і який оскаржується до адміністративного суду, строк звернення до адміністративного суду із позовом не може обмежуватися шістьма місяцями, передбаченими ст.122 КАС України. У разі оскарження акту щодо обмеження руху вантажних автомобілів строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом чинності цього акту.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20.09.2011р. за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.
Оцінюючи дійсні обставини справи, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд повинен надати оцінку та провести об`єктивний аналіз всіх наведених у позові доводів та обставин справи, що дозволило б дати відповідь на питання про те, чи позивач за встановлених обставин мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

          З огляду на вказане, не применшуючи значення дотримання строків звернення до адміністративного суду, встановлених ст.122 КАС України, колегія суддів вважає, що порушення процесуальної норми повинно бути підставою для скасування судового рішення із залишенням позову без розгляду лише за умови, якщо останнє за своєю суттю є необґрунтованим та/або незаконним й підлягало би скасуванню чи зміні навіть за відсутності вказаної підстави.
Вказаний підхід застосований Верховним Судом в складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.06.2018р. у справі № 464/2638/17, а його принципове значення дозволяє, на думку колегії суддів, застосувати такий під час вирішення розглядуваної справи.

Оскільки позивачем наведено поважні причини, які перешкоджали йому реалізувати своє право на звернення до суду із відповідним позовом своєчасно, тому колегія суддів вважає, що правові підстави для залишення заявленого позову без розгляду є відсутніми.

Стосовно решти доводів апелянта апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, цитуванні положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновків Європейського Суду з прав людини, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача задоволено.

          За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову (в межах його доводів), а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.
Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2020р. в адміністративній справі № 500/554/20 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Скалатську міську раду Підволочиського району Тернопільської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич 	
Дата складення повного тексту судового рішення: 22.12.2020р.