ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 810/1097/18
адміністративне провадження № К/9901/67216/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Тацій.Л.В., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 810/1097/18
за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр), Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру про визнання протиправним та скасування рішення, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Держгеокадастру
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2018, ухвалене у  складі головуючого судді Басая О.В. та 
постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Мєзєнцева Є.І., суддів Чаку Є.В., Шелест С.Б.,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 07.03.2018 до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій  він просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру у формі протоколу від 21.12.2017 №12 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката від 13.03.2013 №002899 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ від 18.01.2018  №13 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 13.03.2013 №002899 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (пункт 13 додатку).
Позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що оспорювані рішення та наказ відповідачів прийняті за відсутності законодавчо визначених підстав, оскільки не було дотримано процедури державного нагляду у сфері землеустрою, визначеної положеннями статті          61-1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV), без установлення факту наявності вини щодо грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. Позивач вказує, що 21.12.2017 на засіданні Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру була розглянута лише скарга Громадської організації (далі - ГО) «Всеукраїнська організація учасників бойових дій» від 27.10.2017 №1-3/1539 про начебто грубі порушення, а не акт перевірки. Проте, в скарзі зазначена тільки особиста думка скаржника, при цьому, жодна перевірка вказаних у заяві фактів не проводилось, будь-які пояснення у позивача не брались. Крім того, позивач зазначив, що оспорювані рішення та наказ прийняті відповідачами з порушенням принципу обґрунтованості, оскільки не містять обґрунтування (мотивування) змісту грубого порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою та необхідності анулювання його кваліфікаційного сертифікату, з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів.
Також, ОСОБА_1 звернув увагу на те, що Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру повинна була встановити наявність у особи, яка звернулася зі скаргою, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого було подано скаргу, оскільки лише наявність порушеного чи оспорюваного права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить.       ГО «Всеукраїнська організація учасників бойових дій» звертаючись до Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру повинна була чітко вказати, які саме її права були порушені або за захистом чиїх конкретно прав та інтересів вона звертається.
2. Київський окружний адміністративний суд рішенням від 04.06.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018, задовольнив позовні вимоги.
3. 06.12.2018 Держгеокадастр звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.
4. Верховний Суд ухвалою від 17.12.2018  відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.06.2019 №787/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливлює її участь у розгляді даної справи.
6. Протоколом розподілу справи від 20.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
7. Ухвалою судді Верховного Суду від 21.06.2019 прийнято зазначену справу до свого провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. У справі, яка розглядається, суди встановили, що наказом від 03.01.2005 №1-к ОСОБА_1 прийнятий на посаду техніка-землевпорядника Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Краяни», а з 01.09.2006 переведений на посаду інженера-землевпорядника.
Кваліфікаційним сертифікатом інженера-землевпорядника від 13.03.2013 №002899, виданим ОСОБА_1 відповідно до наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 13.03.2013 №114, підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень при здійсненні землеустрою.
19.04.2017 позивач пройшов підвищення кваліфікації та отримав свідоцтво про підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника від 19.04.2017 серія СПК    №14/20-03-17.
Також суди встановили, що до Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру надійшла скарга    ГО «Всеукраїнська організація учасників бойових дій» від 27.10.2017 №1-3/1539, у якій зазначена громадська організація просила Кваліфікаційну комісію Держгеокадастру провести перевірку господарської діяльності ТОВ «Краяни» щодо дотримання ним ліцензійних умов провадження господарської діяльності та скасувати ліцензію на проведення господарської діяльності щодо проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт, та перевірити дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог, положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм у сфері землеустрою та анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерам-землевпорядникам, які за основним місцем робити працюють в ТОВ «Краяни».
Вказана скарга обґрунтована посиланням на неналежну організацію роботи щодо виготовлення проектів землеустрою на земельні ділянки - невиготовлення у встановлений законодавством строк близько 500 дозволів на розробку проектів землеустрою на земельні ділянки.
За результатами розгляду зазначеної скарги, Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру ухвалила рішення, оформлене протоколом від 21.12.2017 №12 щодо внесення подання до Держгеокадастру про анулювання кваліфікаційних сертифікатів, зокрема інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 13.03.2013 №002899).
Так, в протоколі засідання вказано, що до Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру надійшла скарга ГО «Всеукраїнська організація учасників бойових дій» від 27.10.2017 №1-3/1539, у якій наведено факти, які свідчать про грубі порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою сертифікованими інженерами-землевпорядниками ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 13.03.2013 №002899) та ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат від 03.01.2013 №001081) при виконанні робіт із землеустрою ТОВ "Краяни".
18.01.2018 Держгеокадастр на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру від 27.12.2017 №17/834 ухвалив наказ №13 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», в додатку «Перелік інженерів - землевпорядників, кваліфікаційні сертифікати яких анулюються» до якого зазначений ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 13.03.2013 №002899).
Листом Держгеокадастру від 29.01.2018 №31-28-0.23-49/70-18 «Про анулювання кваліфікаційного сертифіката» позивача повідомлено про те, що відповідно до наказу Держгеокадастру від 18.01.2018 №13 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» його кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 13.03.2013 №002899 анульовано на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру від 27.12.2017 №17/834 відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 66 та частини третьої статті 68 Закону №858-IV.
Не погоджуючись з рішенням Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, оформленим протоколом від 21.12.2017 №12 в частині внесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та наказом Держгеокадастру від 18.01.2018 №13 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.  
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ  
9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішення у формі протоколу від 21.12.2017 №12 в частині звернення з поданням щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату від 13.03.2013 №002899 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 було ухвалено Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру з порушенням норм чинного законодавства та без врахування усіх істотних обставин, оскільки  обов`язковою умовою для винесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника є встановлення факту правопорушення, вини особи у вчинені даного правопорушення.
При цьому суд апеляційної інстанції вказав на те, що відсутність акта перевірки, складеного за результатами здійснення заходів державного нагляду в даному випадку не впливає на висновки про протиправність зазначеного вище рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, оскільки розгляд письмових звернень відповідних осіб та актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю) є двома самостійними підставами для вирішення кваліфікаційною комісією питання щодо наявності підстав для підготовки подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
10. Касаційна скарга відповідача мотивована, зокрема тим, що судами попередніх інстанцій помилково застосовано до спірних відносин положення статті 61-1 Закону № 858-IV, оскільки порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, за які оспорюваними рішеннями анульовано кваліфікаційний сертифікат позивача, було виявлено не в результаті перевірок, а саме в рамках розгляду звернення ГО «Всеукраїнська організація учасників бойових дій». Разом з цим виявлення відповідних порушень за результатами розгляду письмових звернень є самостійною підставою для вирішення кваліфікаційною комісією питання щодо наявності підстав для підготовки подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката.
11. У відзиві на касаційну скаргу відповідача ОСОБА_1 вказав на законність та обґрунтованість судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки судами не було встановлено факту порушення ним вимог положень нормативно-правових актів, нормативно технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.  
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги відповідача, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України [в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі» (далі - Закон № 460-IX)], колегія суддів виходить із такого.
13. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14. Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом №858-IV та Порядком роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.07.2017 №392 «Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів» (далі - Порядок №392).
15. Статтею 184 ЗК України визначено,  що землеустрій передбачає:
а) встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь і землекористувань;
б) розробку загальнодержавної і регіональних програм використання та охорони земель;
в) складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель відповідних адміністративно-територіальних одиниць;
г) обґрунтування встановлення меж територій з особливими природоохоронними, рекреаційними і заповідними режимами;
д) складання проектів відведення земельних ділянок;
е) встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок;
ж) складання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін, упорядкування угідь, а також розроблення заходів щодо охорони земель;
з) розроблення іншої землевпорядної документації, пов`язаної з використанням та охороною земель;
и) здійснення авторського нагляду за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою;
і) проведення топографо-геодезичних, картографічних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідувань земель.
16. Землеустрій здійснюється суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб. Землеустрій здійснюється відповідно до закону (стаття 185 ЗК України).
17. Погодження і затвердження документації із землеустрою регламентовано статтею       186 ЗК України.
18. Закон №858-IV визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.
19. Пунктом «г» частини першої статті 14 Закону № 858-IV передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у сфері землеустрою, належать здійснення сертифікації інженерів-землевпорядників, утворення Кваліфікаційної комісії та ведення Державних реєстрів сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів.
20. Згідно із частиною першою статті 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. 
21. Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 858-IV відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується:
у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою;
в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.
22. Державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом (стаття 60 Закону №  858-IV).
23. Відповідно до статті 61-1 Закону № 858-IV державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
24. Частиною третьою статті 66 Закону № 858-IV встановлено, що відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники.
25. Відповідно до частин дев`ятнадцятої - двадцять першої статті 66 Закону № 858-IV кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.
Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.
Рішення про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника може бути оскаржено до суду.
26. Статтею 68 Закону № 858-IV передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.
Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.
27. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавець наділив Держгеокадастр повноваженнями здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру. Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, які фіксують порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
28. Колегія суддів зауважує, що законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 61-1 Закону № 858-IV); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (стаття 68 Закону № 858-IV).
29. Слід наголосити, що законодавством не встановлено заборони для центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері землеустрою, на звернення до Кваліфікаційної комісії саме як до органу державної влади у порядку статті 68 Закону № 858-IV, як і не встановлено статтею 61-1 цього Закону імперативного припису щодо здійснення останнім державного нагляду виключно шляхом проведення планових та позапланових заходів.
30. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 806/290/16, від 05.03.2019 у справі № №814/1049/18, від 23.01.2020 у справах № 804/5700/16 та № 821/1216/17, від 30.01.2020 у справі                       № 806/3290/17, від 30.03.2020 у справі № 140/2220/18, від 26.05.2020 у справі № 820/429/17.
31. У справі, яка розглядається судом встановлено, що Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру за скаргою ГО «Всеукраїнська організація учасників бойових дій» від 27.10.2017 №1-3/1539 було ухвалене рішення про звернення до Держгеокадастру з поданням щодо анулювання ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 13.03.2013 №002899 у зв`язку з встановленими фактами грубих порушень сертифікованими інженерами - землевпорядниками ОСОБА_1 та         ОСОБА_3 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
32. Колегія суддів зазначає, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
33. Перевіряючи оспорювані рішення та наказ на відповідність наведеним у статті 2 КАС України критеріям, колегія суддів виходить із такого.
34. Згідно із статтею 28 Закону №858-IV розробники документації із землеустрою мають право: а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою; б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом; г) авторства на створену ними документацію із землеустрою; ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою; д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою.
Розробники документації із землеустрою зобов`язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.
Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.
У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.
35. При цьому, Закон №858-IV не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.
36. Поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону №858-IV має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.
37. Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.
38. На цій підставі суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, дійшов до вірного висновку, з яким погодився й суд апеляційної інстанції про недоведеність відповідачами як суб`єктами владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
39. Колегія суддів також враховує, що юридична відповідальність є однією з форм захисту суспільства та держави від посягань на відповідні цінності, головними з яких відповідно до статті 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. При цьому, юридична відповідальність ґрунтується, у першу чергу, на державному примусі як специфічному впливі на поведінку особи, заснованому на організованій силі та спрямованому на безумовне виконання санкціонованих державою правил поведінки (норм права). Такий примус передбачає його регламентованість виключно законом, наявність чітко встановлених меж застосування та здійснення лише компетентним суб`єктом владних повноважень.
40. Мета застосування державою юридичної відповідальності до правопорушника обумовлена цілями, заради яких вона запроваджується. До таких основних цілей слід віднести наступну:
охоронна - зупинити триваюче правопорушення (протиправний стан);
правозабезпечувальна - досягнути результату у формі приведення поведінки (діяльності) відповідного суб`єкта до стану правомірної;
правовідновлювальна (компенсаційна) - відновити порушене право потерпілого та компенсувати йому матеріальний і моральний збиток, заподіяний правопорушенням;
попереджувальна (превентивна) - попередити вчинення нових правопорушень з боку як самого правопорушника (приватна превенція), так і інших суб`єктів (загальна превенція);
процедурно-процесуальна - офіційно визнати правопорушника винним у здійсненні протиправного діяння;
виховна - перевиховати правопорушника шляхом забезпечення у нього сталого спрямування на неухильне дотримання норм права;
каральна (штрафна) - покарати правопорушника у формі понесення ним додаткових втрат, зокрема, й анулювання кваліфікаційного сертифікату.
41. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 803/1122/17, від 05.03.2019 у справі № 814/1049/18.
42. Таким чином, колегія суддів Верховного Суду вважає, що спірні рішення Держгеокадастру та Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру прийняті без дотримання встановлених законом вимог.
43. За наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про необґрунтованість прийняття відповідачами спірних рішення та наказу.
44. Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд не встановив порушень норм матеріального чи процесуального права та погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін. 
45. Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 343, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд-  , Верховний Суд   
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру залишити без задоволення. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 у справі № 810/1097/18 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді	А.І. Рибачук А.Ю. Бучик  Л.В. Тацій