ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7915/20 Справа № 199/10208/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
Головуючого - Куценко Т.Р. 
суддів: Деркач Н.М., Макаров М.О. 
за участю секретаря - Синенко Є.А. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою
                        ОСОБА_1 ,
                       
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини, - 

ВСТАНОВИЛА: 

ОСОБА_1  у грудні 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини /а.с. 1-2/.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 05 квітня 2018 року по 27.03.2019 року. Шлюбні стосунки між сторонами були припинені у вересні 2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку - ОСОБА_3 , про що позивачу стало відомо у листопаді 2019 року під час видачі свідоцтва про народження. Позивача, як особу, яка перебувала у шлюбі з матір`ю дитини , при реєстрації народження дитини було записано її батьком на підставі свідоцтва про шлюб. Однак, позивач на час зачаття дитини не проживав з відповідачем і не є її біологічним батьком. Відповідач на той час проживала закордоном.
Враховуючи вище викладене, просив суд виключити з актового запису №1437 від 19.11.2019 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відомості про нього, як батька.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2020 року у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі (а.с. 63-64).
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року виправлено описку в даті винесення рішення з "07 липня 2020 року" на "06 липня 2020 року" (а.с. 73).
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також те, що судом не було здійснено повне і всебічне з`ясування всіх обставин справи та не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи /а.с. 76-83/.
ОСОБА_2 не скористалась своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 .
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 05.04.2018 року (а.с. 12).
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року шлюб між  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 було розірвано. Також, вказаним рішенням суду було встановлено те, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були фактично припинені з червня 2018 року (а.с. 13-14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась  ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 19.11.2019 року (а.с. 11). Згідно вказаного свідоцтва батьками ОСОБА_3 зазначено: батько - ОСОБА_1 ; мати - ОСОБА_2 .
При реєстрації народження дитини ОСОБА_1 записано батьком дитини, оскільки він перебував у шлюбі з матір`ю дитини. Однак, останній зазначає, що на момент зачаття дитини він не проживав з позивачем, оскільки на той час шлюбні відносини між ним та відповідачем було фактично припинені, що також підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з недоведеності відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною.
Крім того, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в обгрунтування свого рішення зазначив, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року по справі було призначено молекулярно-генетичну експертизу. Ухвала суду повернута без виконання оскільки сторони не з`явились на проведення експертизи, що в даному випадку свідчить про відсутність доказів на підтвердження заявлених позивачем вимог.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Так, дійсно ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року по справі було призначено молекулярно-генетичну експертизу (а.с. 31), проведення якої було доручено експертам КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР.
21 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням в якому просила доручити проведення експертизи експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, посилаючись на те, що вона фактично проживає у м. Києві та не має можливості з`явитись до КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР для надання генетичного матеріалу (а.с. 33-34).
Проте, ухвалою суду від 24.02.2020 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, в обгрунтування своєї ухвали суд зазначив, що враховуючи нетривалий час для надання позивачем генетичного матеріалу для проведення експертизи та стале автомобільне сполучення між містами, суд вважав недоцільним призначення та проведення експертизи у Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (а.с. 35).
КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР було призначено проведення експертизи на 30 березня 2020 року (а.с. 39) та 18 травня 2020 року (а.с. 45).
Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідача ОСОБА_2 було належним чином було повідомлено про дату та час проведення експертизи.
Крім того, Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.
В подальшому період установлення картину неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" у Цивільному процесуальному кодексі України розділ XII "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". 
Відповідно до ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Згідно з ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Положеннями статей 1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного спорідненя між особою, записаною батьком, і дитиною.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.
Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 103, ст. 109 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. 
Виходячи з викладеного, суд не сприяв повному, всебічному розгляду справи, не врахував причини неявки ОСОБА_2 разом з дитиною до експертної установи для надання біологічного матеріалу, а також, того, що відповідач не була сповіщена належним чином про дату та час проведення експертизи, прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки докази відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною в матеріалах справи відсутні. 
Також, колегія суддів хоче зауважити, що після послаблення карантинних заходів та відновлення регулярних пасажирських перевезень автомобільним та залізничним транспортом сторони отримали можливість прибути до КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР для надання біологічного матеріалу з метою проведення експертного дослідження шляхом відібрання зразків ДНК та 28 липня 2020 року КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР на підставі заяви гр. ОСОБА_2 було складено висновок №634 згідно якого гр. ОСОБА_1 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , тобто батьківство ОСОБА_1 у відношенні дитини ОСОБА_3 виключається (а.с. 93-96).
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи обставини у зв`язку з якими доказ по справі, а саме висновок КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР № 634 від 28.07.2020 року не міг бути поданий до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе прийняти його.
Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки в матеріалах справи наявні належні, достатні та допустимі докази відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, тобто позивачем, і дитиною, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції крім порушень норм процесуального права, не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 .
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
       Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2020 року - скасувати.
       Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити. 
       Виключити з актового запису № 1437 зробленого 19 листопада 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1941грн. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Н.М. Деркач 
                                                               
                                                                М.О. Макаров