Справа № 126/1662/19
Провадження № 22-ц/801/1938/2020
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року	Справа № 126/1662/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач), 
суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2020 року, ухвалене у складу судді Гуцола В. І. в приміщенні суду в м. Бершадь, - 
в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 листопада 2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 06. 
Від період шлюбу в них народилась малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком котрої є та записаний відділом РАГС відповідач. 
Дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки Устянської сільської ради № 790. Їхня сім`я не склалася. Відповідач на утримання дитини не надає достатньої допомоги, хоча здоровий, працює, є приватним підприємцем та має змогу це робити. Вона в даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги. 
Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила :
- стягнути щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку до її повноліття;
- стягнути щомісячно з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошові сумі, в розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду ще з одним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 листопада 2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 06. 
Шлюб розірвано в судовому порядку 03 вересня 2019 року за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/1669/19. 
Від їхнього життя з відповідачем у них є діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до віку трьох років. Батьком дітей є та записаний органами ДРАЦСу відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні та вихованні, про що свідчить довідка № 130 від 23.01.2020 року. 
Батько дітей надав їй з вересня 2019 року матеріальну допомогу - шапочку-1 шт., куртку-1 шт. та одну пару взуття. Зрозуміло, що на двох дітей така допомога є незначною. Вважає, що він більше повинен допомагати дітям, а також їй. Відповідач проживає окремо від сім`ї та має доходи, заробітки, але не надає допомоги на дітей та її утримання за вимогами статей 79, 84 СК України. 
Відповідач матеріально забезпечений, має заробітки, доходи, так як працює та зареєстрований ФОП - фізична особа (підприємець). 
Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила :
- стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 його доходу (заробітку) на утримування дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття;
- стягувати з відповідача на її користь аліменти на дружину щомісячно в твердій грошовій сумі 1500 грн. до трьох річного віку дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 30 липня 2020 року цивільні справи об`єднані в одне провадження.
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2020 року позовні вимоги за другою позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на дружину щомісячно в твердій грошовій сумі 1500 грн. до трьох річного віку дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки у провадженні цього суду є справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 липня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
В іншій частині позову про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утриманні дружини ОСОБА_1 в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що справедливим і достатнім буде визначення розміру аліментів, котрі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання їх двох малолітніх дітей є розмір 1/3 частина його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Суд також виходив з того, що позивач та його представник не довели обставин того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років, тому позов у цій частині є необґрунтованим.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду та задовольнити позов в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до трьох річного віку дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн з часу звернення з позовом до суду з 24 липня 2019 року.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідач є фізичною - особою підприємцем, тому спроможний надавати аліменти дружині до досягнення дочкою трирічного віку.
Суд першої інстанції неправомірно розглянув справу у спрощеному провадженні, адже позовні вимоги позивачем були збільшені. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
       За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
       В апеляційній скарзі позивачем не оспорюється рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, а тому судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не перевіряється.
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.
ОСОБА_2  є батьком двох малолітніх дітей:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Устянської сільської ради № 790 від 10 липня 2018 року та № 130 від 23 січня 2020 року.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що справедливим і достатнім буде визначення розміру аліментів, котрі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання їх двох малолітніх дітей є розмір 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Суд також виходив з того, що позивач та його представник не довели обставин того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років, тому позов у цій частині є необґрунтованим.
Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку зроблений за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.
Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Відповідно до статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Судом першої інстанцій встановлено, що малолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 ..
Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на дружину, судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що відповідач є особою працездатного віку, працює, є фізичною-особою підприємцем, про що свідчать відомості наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення їх малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Відповідно до підпунктів 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на встановлені у справі обставини, рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини слід скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову про часткове задоволення цієї позовної вимоги.
При цьому, судом апеляційної інстанції враховується те, що на утриманні відповідача знаходяться неповнолітні діти, так як рішенням суду першої інстанції у даній справі стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 липня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
З огляду на встановлені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з 24 липня 2019 року до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу у спрощеному провадженні, адже позовні вимоги позивачем були збільшені, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції не було допущено порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини п`ятої статті 274 ЦПК України суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. 
Колегія суддів вважає, що після збільшення позивачем позовних вимог дана справа не набула ознак, які б свідчили про неможливість її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та залишається малозначною в силу закону.
Щодо розподілу судових витрат.
Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 576,30 грн пропорційно до задоволеної частини /розрахунок 1152,60:2=576,30/, адже апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а позивач звільнена від сплати судового збору за її подання відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Суд апеляційної інстанції враховує те, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2020 року у даній справі в частині відмовлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку скасувати та ухвалити нове.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання ( ОСОБА_1 ) в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 24 липня 2019 року до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 576 (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота
       
Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський