Справа № 442/4990/14-ц                        Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М. 
Провадження № 22-ц/811/1892/19                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 листопада 2020 року м.Львів

Справа № 442/4990/14
       Провадження № 22ц/811/1892/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.
секретар Іванова О.О.
з участю:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянув апеляційні скарги  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  
на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м. Дрогобичі 8 лютого 2019 року у складі судді Грицай М.М., 
у справі за поданням заступника начальника Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Кушнір Світлани Тадеївни про звернення стягнення на нерухоме майно,-

встановив:        
5 лютого 2019 року заступник начальника Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Кушнір С.Т. звернулась з цим поданням. В обґрунтування подання посилається на те, що у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває об`єднане виконавче провадження з виконання виконавчого листа №442/4990/14-ц, виданого 14 січня 2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №11322342000 у розмірі 88 876,75 доларів США, що станом на 19 червня 2014 року за курсом НБУ еквівалентно 1 051 198,29 грн. Вказує, що 12 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50168393; виконавчого листа № 442/4990/14-ц, виданого 15 січня 2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11338587000 у розмірі 9 676,20 доларів США, що станом на 19 червня 2014 року за курсом НБУ еквівалентно 114 555,73 грн., по якому 12 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50167050. У добровільному порядку боржником рішення суду не виконується. З метою виявлення коштів боржника, постановою державного виконавця від 9 жовтня 2018 року накладено арешт на всі відкриті рахунки у банках, яку скеровано для виконання у 13 банківських установ. Відповідно до отриманої інформації, на ім`я  ОСОБА_4  відкрито 4 рахунки. На виконання постанови арешт накладено на 3 рахунки у AT «Укрсоцбанк» та АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до інформації ПАТ АКБ «Львів» в банку обслуговується фізична особа-підприємець, а не фізична особа  ОСОБА_4 , тому постанова про арешт коштів залишена без виконання. На арештованих рахунках боржника кошти відсутні. Відповідно до інформації про результати аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України на ім`я ОСОБА_4  значиться зареєстрований транспортний засіб - автомобіль «SUZUKI LIANA 1586», 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 . У зв`язку з відсутністю інформації про місцезнаходження транспортного засобу, 22 листопада 2018 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у Львівській області постанова про розшук майна боржника повернута без виконання, оскільки згідно бази НАІС МВС України даний транспортний засіб 23 травня 2015 року перереєстровано на іншого власника. Згідно відповідей Пенсійного фонду України відсутня інформація про джерела отримання доходів ОСОБА_4 , а саме, пенсії та за трудовими та цивільно-правовими договорами. Крім того, відсутня інформація про зареєстроване за ОСОБА_4  інше рухоме майно - вантажопідйомні крани, повітряні цивільні судна. В результаті вчинення заходів примусового виконання, спрямованих на виконання зведеного виконавчого провадження, рухомого майна, коштів, джерел отримання доходів у  ОСОБА_4  не виявлено. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4  належить на праві власності житловий будинок загальною площею 275,3 кв.м і земельна ділянка, призначена для обслуговування будинку, площею 0,06 га, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 , та є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 1022 від 27 березня 2008 року, іпотекодержатель АКІБ (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк).  ОСОБА_4  з 4 травня 2011 року зареєстрована за даною адресою. Також з 4 травня 2011 року у цьому житлі зареєстрована неповнолітня дитина -  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має право користування цим нерухомим майном. До служби у справах дітей виконавчих органів Дрогобицької міської ради було скеровано запит про надання дозволу на передачу на реалізацію нерухомого іпотечного майна - вищевказаних житлового будинку і земельної ділянки. Рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 16 серпня 2017 року №177 відмовлено у наданні дозволу. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 29 квітня 2008 року приватним нотаріусом Дрогобицького РНО Спариняк Л.В. за р.№ 1345, ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки в забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами про надання споживчого кредиту №11338587000 та №11338964000 від 29 квітня 2008 року, іпотекодержатель АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк) згідно договору іпотеки, вчиненого 29 квітня 2008 року приватним нотаріусом Дрогобицького РНО Спариняк Л.В. за р.№ 1347. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 23 червня 2017 року розірвано договір купівлі-продажу квартири від 29 квітня 2008 року та визнано договір іпотеки (квартири) недійсним; знято заборону відчуження цієї квартири. Постановою Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 23 червня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. Таким чином, ОСОБА_7 належить квартира загальною площею 76,9 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , проте, відсутня інформація про реєстрацію права власності на дане нерухоме майно. Зазначає, що рухомого майна, джерел отримання доходів, на які можна було б звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк» по зведеному виконавчому провадженню у ОСОБА_4 не виявлено. Будинок та земельна ділянка для його обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 , є місцем постійного проживання ОСОБА_4 . Отже, на квартиру АДРЕСА_2 може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк», однак, в установленому законом порядку не зареєстровано право власності ОСОБА_7 . Просить задовольнити подання.
Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2019 року подання задоволено.
Ухвалу оскаржили ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . З ухвалою не погоджуються, вважають її незаконною та необґрунтованою, а також такою, що постановлена з порушення вимог матеріального права. Вказують, що квартира АДРЕСА_4 належала на праві власності ОСОБА_8 і ОСОБА_9 згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру від 29 липня 1996 року, що підтверджується відомостями Інформаційної довідки від 30 січня 2019 року. Зазначають, що 29 квітня 2008 року між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу зазначеної квартири. Відповідно до положень цього договору оплата проводиться після його підписання сторонами за рахунок кредитних коштів, про що продавці заявляють письмово. Свої зобов`язання за договором купівлі-продажу від 29 квітня 2008 року ОСОБА_10 не виконала, кошти за відчуження квартири не сплатила. Право власності на квартиру за нею не було зареєстровано.  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер. Спадкоємцем першої черги стала ОСОБА_8 , яка спадщину прийняла, однак до початку 2017 року не вчиняла дій щодо її оформлення. ОСОБА_8 подала позов про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 29 квітня 2008 року і визнання недійсним договору іпотеки від 29 квітня 2009 року. Судом першої інстанції позов задоволено. Рішенням суду апеляційної інстанції рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла. ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_8 першої черги. Спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Спадковим майном є квартира  АДРЕСА_4 , з якої Ѕ частини є власністю спадкодавця згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру від 29 липня 1996 року, а інша Ѕ частина - належала їй як спадкоємцю ОСОБА_9 .  ОСОБА_3 є власником спірної квартири з 12 жовтня 2017 року і така квартира не належить ОСОБА_11 . Просять ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2019 року скасувати на ухвалити нове рішення, яким в задоволенні подання начальника відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з такого.
Відповідно до п.п.10, 11 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.
Згідно із ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
З виконавчого листа від 14 січня 2016 року вбачається, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11322342000 у розмірі 88 876,75 доларів США, що станом на 19 червня 2014 року за курсом НБУ (11,827596 грн. за 1 долар США) еквівалентно 1 051 198,29 грн. 
Постановою державного виконавця від 12 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження (ВП №50168393) з виконання цього виконавчого листа.
З виконавчого листа від 15 січня 2016 року вбачається, що рішенням зазначеного суду від 13 січня 2015 року вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11338587000 у розмірі 9 676,20 доларів США, що станом на 19 червня 2014 року за курсом НБУ (11,827596 грн. за 1 долар США) еквівалентно 114 555,73 грн. 
Постановою державного виконавця від 12 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №50167050.
Відповідно до облікової картки на виконавче провадження №50805355 про стягнення коштів з боржника ОСОБА_4 , у рамках такого виконується рішення Дрогобицького міськрайонного суду про стягнення в користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 051 198,29 грн. на підставі виконавчого листа №442/4990/14-ц від 14 січня 2016 року (АСВП 50168393) та 114 555,73 грн. згідно виконавчого листа №442/4990/14-ц від 15 січня 2016 року (АСВП 50167050).
Державним виконавцем на примусове виконання виконавчого листа №442/4990/14-ц від 14 січня 2016 року в межах виконавчого провадження №50168393 здійснювались заходи щодо виявлення будь-якого майна, зареєстрованого за ОСОБА_4 . 
Встановлено, що за ОСОБА_4 не зареєстровано жодного рухомого та нерухомого майна, також не знайдено інформації про отримання нею пенсії та інформації щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з боржника - фізичної особи податку.
Постановою заступника начальника Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Кушнір С.Т. від 9 жовтня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у всіх банках, що володіють банківською ліцензією Національного банку України та діють на території України, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, та належать боржнику ОСОБА_4 . У відповідь, на виконання постанови про арешт коштів боржника державним виконавцем виявлено відсутність коштів на відкритих рахунках у банках.
Постановою заступника начальника Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Кушнір С.Т. від 22 листопада 2018 року оголошено в розшук майно (транспортний засіб) боржника ОСОБА_4 , яке виявлено за результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України. 
Згідно відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у Львівській області транспортний засіб, оголошений в розшук, перереєстровано на іншого власника. 
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 30 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві власності житловий будинок загальною площею 275,3 кв.м і земельна ділянка, призначена для обслуговування будинку, площею 0,06 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 1022 від 27 березня 2008 року, іпотекодержатель - АКІБ (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк»). 
З будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що за вказаною адресою з 4 травня 2011 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також їх доньки - ОСОБА_6 , 2011 року народження. 
Державним виконавцем скеровано до Служби у справах дітей виконавчих органів Дрогобицької міської ради запит про надання дозволу на передачу на реалізацію нерухомого іпотечного майна - житлового будинку і земельної ділянки, що знаходяться на АДРЕСА_1 . 
Рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 16 серпня 2017 року №177 відмовлено у наданні такого дозволу.
З акту опису й арешту майна від 17 березня 2016 року, складеного державним виконавцем, вбачається, що описано і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_5 . 
Копію цього акту скеровано ОСОБА_4 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. 
28 липня 2016 року складено експертний висновок про вартість вказаного майна, який також скеровано боржнику ОСОБА_4 
ОСОБА_4 подала у Дрогобицький відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області заперечення проти результатів оцінки, у якому зазначила адресу: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджує факт проживання боржника саме за цією адресою.
Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , 6 листопада 2008 року уклала шлюб з ОСОБА_5 . 
Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 29 квітня 2008 року ОСОБА_12 купила у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 29 лютого 2016 року вбачається, що вищевказана квартира є предметом іпотеки згідно договору іпотеки, вчиненого 29 квітня 2008 року приватним нотаріусом Спариняк Л.В. за р.№ 1347 в забезпечення виконання грошових зобов`язань, іпотекодержатель - ПАТ «УкрСиббанк».
Встановлено, що право власності ОСОБА_7 на квартиру, на яку державний виконавець просить звернути стягнення, не зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30 січня 2019 року.
Відповідно до п. 11 договору купівлі-продажу від 29 квітня 2008 року право власності на квартиру згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору.
У ОСОБА_4 немає достатніх коштів чи рухомого майна, не виявлено у її власності нежитлових приміщень, на які можна звернути стягнення. У боржника на праві власності є житловий будинок та земельна ділянка, призначена для його обслуговування, у якому проживає її сім`я з малолітньою дитиною. 
Державним виконавцем здійснювались в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності нерухомого майна боржнику на праві власності, а також відповідні перевірки щодо перебування цього майна під арештом.
Документальним підтвердженням належності ОСОБА_4 на праві власності об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 є договір купівлі-продажу від 29 квітня 2008 року.
Встановлено, що право власності на вказане нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, хоч договір зареєстровано. 
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність порушеного у поданні питання про звернення стягнення на квартиру, право власності на яку не зареєстровано за ОСОБА_4 . 
З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування ухвали суду відсутні.
Керуючись: п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

                       п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2020 року.

Головуючий 

Судді