ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року 
м. Черкаси

Справа № 703/2072/19		
Провадження № 22-ц/821/1841/20		
Категорія: скарга на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.
за участю секретаря: Анкудінова О.І.
учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл»

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2020 року (постановленої в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської областіпід головуванням судді Кирилюк Н.А., повний текст ухвали виготовлено 30 вересня 2020 року) про повернення зустрічної позовної заяви,

в с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа № 703/2072/19 за позовомОСББ «Сокіл» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із зустрічним позовом до ОСББ «Сокіл» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року зустрічний позов  ОСОБА_1   об`єднано в одне провадження з первісним позовомОСББ «Сокіл» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.
21 травня 2020 року  ОСОБА_1 подав до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області клопотання про зміну позовних вимог.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року зустрічну позовну заяву  ОСОБА_1 у відповідності до ч.11 ст.187 ЦПК України залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, та надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 18 серпня 2020 року продовжено  ОСОБА_1 строк на усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 02 липня 2020 року до 10 вересня 2020 року.
24 вересня 2020 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської областівід  ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він відмовився від поданого клопотання про зміну позовних вимог, поданого 21 травня 2020 року та просив розглядати його позовні вимоги в редакції поданої ним зустрічної позовної заяви від 17 лютого 2020 року.
Оскільки  ОСОБА_1 в наданий строк недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 02 липня 2020 року не усунув, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2020 року зустрічну позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСББ «Сокіл» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг у відповідності до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі, поданій 15 жовтня 2020 року,  ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду необґрунтованою, такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права, просив суд скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 , зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було враховано, що недоліки зустрічної позовної заяви, зазначені в ухвалі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року, були усунуті шляхом надання ним 24 вересня 2020 року заяви про відмову від додаткових позовних вимог, викладених у заявіпро зміну позовних вимог від 21 травня 2020 року.
Таким чином, станом на 28 вересня 2020 року, обставини, за якими зустрічну позовну заяву було залишено без руху ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року, усунуто, однак суд першої інстанції дані доводи до уваги не прийняв, помилково вважаючи, що позивач не виконав ухвалу суду та необґрунтовано повернув подану ним заяву.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа № 703/2072/19 за позовом ОСББ «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року був прийнятий зустрічний позов  ОСОБА_1 до ОСББ «Сокіл» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
21 травня 2020 року  ОСОБА_1 подав до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області клопотання про зміну позовних вимог.
Оскільки подана  ОСОБА_1 заява - клопотання про зміну позовних вимог фактично додала до первісної редакції зустрічної позовної заяви ще три вимоги немайнового характеру, за які позивачу за зустрічним позовом належало сплатити судовий збір, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року зустрічну позовну заяву  ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177, ч.11 ст.187 ЦПК України, та надано позивачеві строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року було продовжено  ОСОБА_1 строк на усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 02 липня 2020 року до 10 вересня 2020 року.
24 вересня 2020 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської областівід  ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він відмовився від поданого клопотання про зміну позовних вимог, поданого ним 21 травня 2020 року, у зв`язку із чим ОСОБА_1 просив розглядати його позовні вимоги в редакції зустрічної позовної заяви від 17 лютого 2020 року.
Згідно вимог ч.11 ст.187 ЦПК України вбачається, що якщо суддя після відкриття провадження у справі встановить, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 та 177 ЦПК України, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.
Частиною третьою статті 185 ЦПК України встановлено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Постановляючи ухвалувід 28 вересня 2020 рокупро повернення  ОСОБА_1   зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1  не виконано вимоги попередньої ухвали суду від 02 липня 2020 року, при неповідомленні ОСОБА_1 причин, що вплинули на невиконання вимог суду.
Проте, суд не звернув належної уваги на те, що 24 вересня 2020 року ОСОБА_1 направив до суду письмову заяву, в якій він відмовився від поданого ним раніше клопотання про зміну позовних вимог від 21 травня 2020 року та просив розглядати його позовні вимоги в первісній редакції зустрічної позовної заяви від 17 лютого 2020 року. 
Первісна редакція зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 не містила трьох окремих вимог, за які позивачеві за зустрічним позовом слід було сплатити судовий збір, тому фактично, враховуючи заяву ОСОБА_1 про відмову від додаткових позовних вимог, на момент винесення судом ухвали про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 були відсутні обставини, за наявності яких його зустрічну позовну заяву було залишено без руху.
Враховуючи це, є необгрунтованим висновок суду першої інстанції про неусунення ОСОБА_1 в наданий судом строк недоліків поданої ним зустрічної позовної заяви. 
Європейський суд з прав людини висловив у справі «Чуйкіна проти України» свою позицію, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції «Право на справедливий суд», забезпечують кожному право звертатися до суду із позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (п. 50 рішення ЄСПЛ в справі «Чуйкіна проти України»).
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).
Тому, судді повинні уникати надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі, адже суди помилково визнають такими, що дають підстави для повернення позовних заяв ті обставини, зокрема, щодо незазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору; не наведення попереднього (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відсутність власного підтвердження позивачем про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, підстави звільнення позивача від сплати судового збору, тощо, адже зазначені обставини можуть бути з`ясовані судом на наступних стадіях процесу.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції формально віднісся до застосування норм процесуального закону та прийшов до помилкового висновку про повернення зустрічного позову ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, а ухвала суду першої інстанції, як постановлена із порушенням норм процесуального права, підлягає до скасування. 
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
На підставі викладеного, враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6), апеляційний суд вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381,382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2020 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСББ «Сокіл» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг – скасувати.
Матеріали справи в частині зустрічного позову  ОСОБА_1 до ОСББ «Сокіл» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг – направити для продовження розгляду до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 Л.І. Василенко

                               В.Г. Бородійчук