Справа № 456/2166/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т. 
Провадження № 22-ц/811/44/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
Категорія:96

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Приколоти Т.І, Шандри М.М.
секретар: Бадівська О.О.

за участі в судовому засіданні представниці Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - Кондрин І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Шрамка Р.Т. від 21 листопада 2019 року, у справі за заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2019 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працював на посаді вальцювальника з 17.07.1990р. по 31.08.2001р. на Львівському заводі ГТВ "Стрийський цех гумового взуття", перейменованого 16.07.1990р. на Завод гумових виробів, 07.10.1994р. у ВАТ "Стрийський завод гумових виробів" на посаді зі шкідливими умовами праці.
Вказане рішення оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. 
В апеляційній скарзі просять скасувати рішення та прийняти нове, яким закрити провадження у справі. Вважають рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказують, що ознайомившись із заявою, можна зробити висновок про те, що звернення із заявою про встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право. Зазначають, що у своїй заяві про встановлення факту, що має юридичне значення заявник просив встановити факт пільгового стажу. Звертають увагу, що згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок 637), показаннями свідків підтверджується тільки трудовий стаж, а не пільговий. Зазначають, що механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року. Отже, для підтвердження «пільгового стажу» приймаються уточнюючі довідки від підприємств, а у випадку ліквідації підприємства без правонаступника - пільговий стаж підтверджується згідно Порядку підтвердження періодів роботи, що враховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 10.11.2006. Також, вказують на те, що заявник у 2018 році звертався до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, однак рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у задоволенні його позову відмовлено.
В судове засідання заявник не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності (відсутності його представника) зважаючи на те, що він повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представника) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Клопотання представника заявника про відкладення розгляду та надіслання стороні заявника апеляційної скарги, колегія суддів вважала необґрунтованим та таким, що свідчить про зловживання процесуальними правами сторони, зважаючи на те, що справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду, а саме з 08.01.2020 року; апеляційна скарга надсилалась представнику заявника ОСОБА_3 на його електронну пошту, вказану самим адвокатом в Єдиному державному реєстрі адвокатів (а.с.81); а також зважаючи і на те, що ОСОБА_2 був повідомлений про судове засідання 10.10.2020 року та його представник був повідомлений про дане судове засідання заздалегідь, а саме 09.10.2020р. та навіть у випадку відсутності у нього апеляційної скарги з часу повідомлення його про судове засідання міг таку отримати у суді до судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представниці заінтересованої особи на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів заяви, відзиву на заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на п. «а» ч.1 ст. 13, ст. 62, ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162, п.1, п.п.1,2 п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, та задовольняючи заяву, виходив з того, що посади «робітників та інженерно-технічних робітників, які зайняті у виробництві гумового і шинного в цехах», пов`язані із шкідливими умовами праці та відносяться до Розділу 8 «Хімічне виробництво» Списку №1, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, а також Розділу 8 «Хімічне виробництво», позиція А.1.1080 АО10 Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162. Суд зазначив, що уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження трудового стажу при призначенні пенсій на пільгових умовах, надаються за відсутності відповідних записів у трудовій книжці. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Таким чином, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Суд встановив, що позивач згідно записів у трудовій книжці від 16.07.1990 у відповідності з наказом Мінхімнафтопрому СРСР №373 від 22.06.1990 переіменовано Стрийський цех гумового взуття на завод гумових виробів. Згідно запису від 07.10.1994 згідно наказу Мінпрому України №326 від 07.10.1994 засноване Відкрите акціонерне товариство «Стрийський завод гумових виробів» та 31.08.2001 звільнений з роботи за власним бажанням. Згідно довідки №3 від 10.01.2012 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вбачається, що ОСОБА_2 працював повний робочий день на Львівському заводі ГТВ Стрийський цех гумового взуття і за період з 17.08.1988 по 26.03.1990, з 17.07.1990 по 31.08.2001 виконував роботу в підготовчій дільниці виготовлення гуми для вулканізація теплошин та встановлення гумової суміші на вальцовщик. Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що заявник працював на підготовчій дільниці вальцювальником на гумовому заводі, свідок також там працювала. ІТР йшли по 2 Списку, а робочі йшли по 1 Списку, чи була атестація не знає, оскільки ніхто нічого не повідомляв. Працював з 1988 року по 2001 рік. Шкідливість - сажа, все чорне, дихати немає чим, робота тільки в респіраторі, хто на вальцівці це полімерний цех. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що працювала на гумовому в підготовчому цеху майстром, а позивач вальцювальником. Умов не було, сажа. За атестацію не чула, їх не повідомляли. Пенсії немає, така ж сама ситуація. Свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач працював вальцювальником в підготовчому цеху, вона також там працювала на пресі, хімія шкідлива, захисту не було. Йшла на пенсію по другому Списку, про атестацію не відомо та її умови були менш шкідливі. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивач працював вальцювальником з 1988 року в підготовчому цеху, а свідок головним інженером. Умови праці в підготовчому цеху шкідливі. Атестацію проводили вибірково, потім нові закони і знову проводили атестацію вибірково. Пресовщик, вальцювальник це робота особливо важка, тому не потрібно було атестувати. Суд надав віри показанням допитаних свідків, оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені заявником ОСОБА_2 у поданій заяві про встановлення факту. Суд вважав, що встановлення факту перебування на посаді має для позивача юридичне значення і встановити даний факт іншим способом не можливо. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт роботи на посаді вальцювальника з 17.07.1990р. по 31.08.2001 р. на Львівському заводі ГТВ «Стрийський цех гумового взуття», перейменованого 16.07.1990р. на Завод гумових виробів, 07.10.1994р. у ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» на посаді зі шкідливими умовами праці.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають.
        ОСОБА_2  звернувся в суд в порядку окремого провадження із заявою (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області), у якій просив встановити факт, що ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працював, на посаді Вальцювальника з 17.07.1990 по 31.08.2001 на Львівському заводі ГТВ «Стрийський цех гумового взуття», перейменованого 16.07.1990 на Завод гумових виробів, 07.10.1994 у ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» на посаді зі шкідливими умовами праці. 
В обґрунтування вимог покликався на те, що 31.01.2018 року він звернувся до Стрийського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо призначення пенсії за віком за списком №1 з відповідним пакетом документів, які підтверджують наявність трудового стажу, в тому числі трудовою книжкою, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №3 від 10.01.2018р., виданою ліквідатором ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» та довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії. Проте, 08.05.2018 було вручено рішення №7 від 30.04.2018 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1». Дане рішення було мотивоване тим, що позивачем не подано документа (документів), які підтверджують атестацію робочих місць, відповідно до вимог Постанови КМУ від 01.08.1992 № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць», за період з 21.08.1992 по 31.08.2001. Відтак при відсутності зазначених вище документів, стаж роботи за списком №1, обчислений за період з 17.08.1988 по 26.03.1990 та з 17.07.1990 по 21.08.1992 становить 03 роки 09 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.1, п.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Тобто, позивачу не було зараховано стаж роботи на посаді вальцювальника з 21.08.1992 по 31.08.2001 на Львівському заводі ГТВ «Стрийський цех гумового взуття», перейменовано 16.07.1990 на Завод гумових виробів, а 07.10.1994 у ВАТ «Стрийський завод гумових виробів». Станом на 31.01.2018, тобто на момент звернення з заявою про призначення пенсії позивачу виповнилося 51 рік 7 місяців 4 дні, що підтверджується копією паспорта громадянина України. З копії трудової книжки встановлено, що загальний трудовий стаж складає 27 років 08 місяців 28 днів. Пільговий стаж роботи за списком №1 (шкідливі умови праці) становить 12 років 08 місяців 25 дні. Відповідно до відповіді від 13.08.2018 арбітражного керуючого ОСОБА_8 , постановою Господарського суду Львівської області від 20.09.2001 у справі №7/125-23/129 ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» визнано банкрутом. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.09.2013 у справі змінено арбітражного керуючого, якому не передано жодної документації щодо особового складу банкрута та будь-яких відомостей по проведенню атестації робочих місць. Встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать майнові права для реалізації свого права на отримання пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як вбачається із матеріалів справи, заявник ОСОБА_2 , згідно записів у трудовій книжці, працював на посаді вальцювальника з 17.07.1990 по 31.08.2001 на Львівському заводі ГТВ «Стрийський цех гумового взуття», перейменованого 16.07.1990 на Завод гумових виробів, а 07.10.1994 у ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» на посаді зі шкідливими умовами праці. 
Згідно довідки №3 від 10.01.2012 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вбачається, що ОСОБА_2 працював повний робочий день на Львівському заводі ГТВ Стрийський цех гумового взуття і за період з 17.08.1988 по 26.03.1990, з 17.07.1990 по 31.08.2001 виконував роботу в підготовчій дільниці виготовлення гуми для вулканізація теплошин та встановлення гумової суміші на вальцовщик.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.   Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Зі змісту заяви  ОСОБА_1  вбачається, що встановлення факту трудового стажу йому необхідно для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
З матеріалів справи, також, вбачається, що Управлінням обслуговування громадян Стрийського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) відмовлено ОСОБА_9 в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1 (а.с. 19-20).
Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, ОСОБА_2 звернувся в суд із даною заявою про встановлення факту вказаного трудового стажу.
Встановлений законом порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає також встановлення органом ПФУ факту наявності відповідного трудового стажу, а рішення вказаного органу щодо призначення чи не призначення такої пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ.
Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.
Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження.
Не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.
Якщо вирішення спору має відбуватися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження.
Зважаючи на вказане, заява про встановлення факту трудового стажу для призначення пенсії не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.
Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.09.2020 року у справі №198/623/18.
Крім цього, згідно змісту п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України, N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема: відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 637-93-п, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов`язана необхідність встановлення цього стажу.
Зважаючи на вказане відкриття провадження, розгляд даної справи в суді в порядку цивільного судочинства та відповідно постановлене за наслідками такого розгляду оскаржуване рішення слід вважати такими що здійснені та ухвалене без дотримання вимог закону, а тому таке рішення суду залишатись в силі не може та підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі (п.1 ч.1 ст. 255, ст. 377 ЦПК України).
Вказаним апеляційну скаргу слід задовольнити.
Крім цього, слід вказати і про те, що заявник раніше скористався своїм правом на оскарження дій пенсійного фонду та звертався до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із вимогами про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №7 від 30.04.2018 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_2 ; зобов`язання ГУПФУ у Львівській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_2 , на підставі п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням стажу роботи: на посаді вулканізаторника з 17.08.1988 року по 26.03.1990 року, на посаді вальцювальника з 17.07.1990 року по 31.08.2001 року на Львівському заводі ГТВ «Стрийський цех гумового взуття», переіменованого 16.07.1990 року на Завод гумових виробів, 07.10.1994 року у ВАТ «Стрийський завод гумових виробів», починаючи з 31.01.2018 року.
Однак, рішенням Львівського адміністративного суду від 29.11.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій відмовлено повністю.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.4, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задовольнити.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2019 року - скасувати.
Провадження у справі за заявою ОСОБА_2  до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення- закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного суду.

       Повний текст постанови складено 28.10.2020р.

       Головуючий :                  Я.А. Левик

       Судді:                 Т.І. Приколота 

                                 М.М. Шандра