Справа № 357/6030/20	 	 	 	             Головуючий у 1 інстанції Гавенко О.Л.	
Провадження № 33/824/4411/2020	 	 	 	             Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
                                     КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
 
                                                       П О С Т А Н О В А
                                                          іменем України
 
24 грудня 2020 року                                                                                         м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,                               та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.,з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                     В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 227046 від 21 червня 2020 року, «21.06.2020 року о 04 год. 10 хв. в м. Узин Білоцерківського району Київської області по вул. Незалежності ОСОБА_1 керував моторолером «KANUNI SONIK» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST № 3806» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 4370 від 21.08.2020 року, результат огляду становить 1,64 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а)  Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                                  від 18.09.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.,з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, 21.06.2020 року близько 04.00 год. по вул. Незалежності в м. Узин Білоцерківського району Київської областівін керував моторолером «KANUNI SONIK», правил дорожнього руху не порушував, але був незаконно зупинений працівниками поліції, які всупереч вимогам ЗУ «Про Національну поліцію України» не повідомили підстави та причини зупинки. Перед початком процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння                                   не ознайомили з правами та обов`язками, згідно чинного законодавства України,                           та на його вимогу не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводили у відсутності свідків, з результатами тесту не погоджувався, про що зазначив в протоколі та на роздруківці «Драгера», до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції його не направляли.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Красулі І.О., які  підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи                    з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.
Місцевий суд , не допитавши в судовому засіданні: ОСОБА_1 - особу, яка притягується адміністративної відповідальності; працівника поліції Сербіна ВС. - особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та зазначених в протоколі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вобґрунтування вини                   ОСОБА_1 , який не погоджувався зі змістом складеного щодо нього протоколу,  послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 227046 від 21.06.2020 року, результат приладу «Драгер ALKOTESTER № 3806»; письмові поясненнями свідків; направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 21.06.2020 року; копією постанови від 21.06.2020 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, який                          не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Відповідно доч. 3, ч. 4, ч. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Згідно п. 6 розділу I, п. 3, п. 4, п. 6 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат  відповідності та свідоцтво  про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 - особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, підтвердив викладені в апеляційній скарзі доводи та зазначив, що його було безпідставно зупинено, при цьому працівники поліції не оголосивши йому прав та обов`язків, в грубій формі змусили пройти огляд на стан сп`яніння, не надавши на його вимогу ні сертифікат ні свідоцтво про повірку приладу «Драгер», погрожуючи при цьому забрати мопед. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був проведений у відсутності свідків, які зазначені в протоколі, з результатом огляду на спеціальному пристрої «Драгер» не погоджувався.                  До медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції його не направляли. Очевидцем всіх подій був його знайомий ОСОБА_4 , якого працівники поліції не допустили до подій і наказали відійти від місця. Зазначає, що жодних ознак сп`яніння він не мав.
Свідок ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції                             за клопотанням ОСОБА_1 , пояснив, що 21.06.2020 року вночі він повертався додому, після того як провів свою дівчину і побачив працівників поліції та свого знайомого                     ОСОБА_1 . Він підійшовши до місця події, намагався дізнатися що трапилось, однак працівники поліції вказали йому відійти на 10 метрів і не втручатися. Він так і зробив, однак бачив що відбувалось. Після всіх подій, працівники поліції дали йому вказівку відвезти мопед до місця, де чинився ремонт, туди, звідки ОСОБА_1 виїжджав. Вказує, що окрім поліцейських та ОСОБА_1 на місці, де проводили освідування  останнього, нікого іншого не було.
Пояснення свідка ОСОБА_4 суд визнає змістовними, логічними та такими, що                    узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 , та не викликають сумніву у їх правдивості.
Пояснення, надані свідком ОСОБА_4 , не узгоджуються із письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, а протокол про адміністративне правопорушення, який був складений відповідно на підставі письмових пояснень  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не можуть слугувати беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно п. 6 розділу I, п. 6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Отже під час розгляду справи місцевим судом і під час апеляційного перегляду справи не встановлено, що водій  ОСОБА_1 керував моторолером «KANUNI SONIK»                           з ознаками алкогольного сп`яніння та у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння, тому немає підстав ставити під сумнів доводи ОСОБА_1 .
Окрім того, частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до                                  ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.
Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділів поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення. 
Суд вважає, що зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді. 
Як вбачається з матеріалів справи, відео-аудіозаписів із портативних відео реєстраторів працівниками поліції не здійснювалось.
Таким чином, зважаючи, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, та який міг би підтвердити чи спростувати доводи апелянта, матеріали справи не містять. При цьому, суд апеляційної інстанції приймає пояснення свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, надані в судовому засіданні апеляційної інстанції, та визнає їх належним доказом, оскільки вони узгоджуються між собою, у суду немає підстав ставити під сумнів надані пояснення.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення містить пояснення ОСОБА_1 , де він зазначає, що під час заміру алкотестером свідків не було, роздруківка із вказаного технічного приладу містить підпис ОСОБА_1 , де він також зазначив, що із результатами огляду не погоджується. Сукупність таких дій поліцейських викликає сумнів у достовірності наданих ними доказів на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» сертифікат та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається поліцейським на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння перед проведенням огляду на стан сп`яніння, однак вказаних документів на вимогу ОСОБА_1 надано не було, що ставить під сумніви дії працівників поліції.
Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст. 266 КУпАП,«Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а тому відповідно                                      до ч. 5 ст. 266 КУпАП  вважається недійсним.
Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Отже, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2020 року щодо ОСОБА_1  -скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
      П О С Т А Н О В И В:
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від                   18.09.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
      Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов