ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2020 р.                                    Справа №914/2301/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
Судді-доповідача                                                            Дубник О.П.
Суддів                                                                        Бойко С.М.
                                                                                Зварич О.В.
за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
розглянув апеляційні скарги Акціонерного товариства  (надалі – АТ) “Укртрансгаз” 1001вих-20-3328 від 10.07.2020 (вх.№ 01-05/1979/20 від 13.07.2020) та АТ “Укртрансгаз” 1001вих-20-3467 від 16.07.2020 (вх.№ 01-05/2028/20 від 20.07.2020)
на рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2020 (повний текст рішення складено 22.06.2020, суддя Король М.Р.) та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 (повний текст рішення складено 30.06.2020, суддя Король М.Р.),
у справі № 914/2301/19
за позовом: АТ “Укртрансгаз” м. Київ,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі – ТОВ) “ТЕК-гідроенергобуд”, Львівська обл., Городоцький р-н., м. Городок
про стягнення 357  036,43 грн.

за участі представників:
від позивача: Мельник О.С – адвокат (представник за довіреністю №1-2260 від 23.01.2020);
від відповідача: Лапка І.С. – адвокат (ордер серія АО №1016137 від 06.10.2020).

1.Розгляд справи 
Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст.  35,  36,  37 ГПК України  на адресу суду не надходило.
Судове засідання фіксувалось технічними засобами згідно  ст. 222 ГПК України.
2.  Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ “Укртрансгаз” 1001вих-20-3328 від 10.07.2020 (вх.№ 01-05/1979/20 від 13.07.2020) на рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ “Укртрансгаз” 1001вих-20-3467 від 16.07.2020 (вх.№ 01-05/2028/20 від 20.07.2020) на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 та об`єднано розгляд апеляційних скарг АТ “Укртрансгаз” 1001вих-20-3328 від 10.07.2020 (вх.№ 01-05/1979/20 від 13.07.2020) на рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2020 у справі № 914/2301/19 та АТ “Укртрансгаз” 1001вих-20-3467 від 16.07.2020 (вх.№ 01-05/2028/20 від 20.07.2020) на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/2301/19 в одне провадження для спільного розгляду.
Ухвалою суду від 24.07.2020 застосовано принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини.
Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.
Клопотань процесуального характеру не заявлено.
3. Короткий зміст позовних вимог.
30 жовтня 2019 АТ “Укртрансгаз” звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд”, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 188623,02 грн пені та 168413,41 грн штрафу (10 відсотків) за прострочення виконання зобов`язання згідно з умовами Договору підряду від 04.09.2018 № 1809000057: “Ремонт автогаража з майстернею К-Бузького проммайданчика Волинського ЛВУМГ (Завершальні будівельні роботи)”.
3.1. 15 червня 2020 місцевий господарський суд отримав від представника відповідача заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 15  200 грн.
4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
4.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.06.2020 в задоволенні позову  відмовлено повністю.
На підставі встановлених обставин справи, місцевим господарським судом зроблено висновок, що між сторонами укладено договір підряду, докази розірвання якого в матеріалах справи відсутні. Враховуючи умови договору, що перебіг 120-денного строку, визначеного для виконання робіт відповідачем починається з наступного дня після отримання відповідачем дозволу на початок робіт (наказу про допуск до виконання робіт), однак такий не отриманий, то строк виконання робіт не почався, а від так немає підстав для застосування відповідальності, визначеної п. 6.6 Договору: стягнення пені та штрафу.
Оскільки об`єкти позивача є режимними об`єктами з обмеженим доступом до них відповідно до СОУ 49.5-30019801-121:2014 “Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт на об`єктах АТ “Укртрансгаз” (п. 2.1 Договору), на відповідачеві лежав обов`язок отримати такий дозвіл, однак відповідно до Протоколу від 27.09.2018 наради щодо ремонту автогаража з майстернею К-Бузького проммайданчика Волинського ЛВУМГ згідно Договору, начальник Волинського ЛВУМГ повідомив, що на даний час проведення виконання Робіт неможливе, оскільки машини та механізми, обладнання не можуть бути відключені від опалювальних приладів чи переміщенні назовні так, як суттєво знизилась температура повітря, що може негативно вплинути на виробничі процеси підприємства, що вимагає відповідного відтермінування проведення робіт; заступник начальника Волинського ЛВУМГ повідомив щодо  неможливості на даний час виконання Робіт, оскільки необхідно звільнити об`єкт виконання робіт від обладнання, машин та механізмів, необхідно відключити об`єкт виконання робіт від електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, а це вимагає відповідного відтермінування проведення робіт до періоду цілодобових плюсових температур. Враховуючи викладене, на нараді, яка відбулася 27.09.2018, вирішено, зокрема, розпочати Роботи після завершення опалювального сезону, орієнтовно третя декада березня - перша декада квітня місяця 2019; відповідачу відкоригувати та надати позивачу уточнений календарний план виконання робіт з врахуванням граничного терміну виконання робіт до 30.06.2019.
Судом першої інстанції зроблено висновок, що особа уповноважена на видачу відповідного допуску відповідачу, висловила позицію щодо неможливості у зазначений період виконувати передбачені умовами Договору Роботи, що, на переконання місцевого господарського суду, свідчить про відсутність наміру у керівника Волинського ЛВУМГ допускати працівників відповідача на об`єкт виконання Робіт.
Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина відповідача є відсутньою, що, враховуючи положення  ст.614 ЦК України, звільняє відповідача від відповідальності, передбаченої умовами п.6.6. Договору.
4.2. Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 заяву ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено, стягнуто на його користь з позивача  15 200,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
При ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції зазначає, що заявником до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, долучено копію Звіту №1 до Договору (надалі по тексту  «Звіт»), який містить детальний опис та вартість виконаних Адвокатським об`єднанням робіт (наданих послуг), відповідно до умов Договору.
Місцевий господарський суд наголошує, що згідно вищевказаного Звіту та Акту  Адвокатським об`єднанням на підставі Договору надано відповідачу послуги з професійної правничої допомоги, загальна вартість яких становить 15 200,00грн., при цьому, вартість кожної із зазначених у вищевказаних документах послуг відповідає вартості послуг, визначених у Додатку №1 до Договору.
Щодо клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, то суд першої інстанції вважає, що самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не подано та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, підтверджуючі неспівмірність витрат відповідача на правову допомогу у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, які відповідач просить суд стягнути з позивача, є такими, які відповідач має сплатити (підлягають сплаті) Адвокатському об`єднанню. При цьому, за результатами розгляду справи відповідні витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу між сторонами у цій справі.
З врахуванням того, що рішенням в позові відмовлено повністю, суд першої інстанції вважає, що  15 200,00 грн. витрат відповідача на професійну правничу допомогу у цій справі, підлягають покладенню на позивача.
5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи сторін у справі.
5.1.  Позивач АТ “Укртрансгаз” оскаржило судове рішення в апеляційному порядку. Апелянт не погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваному рішенні, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник, зокрема,  посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги  те, що можливість позивача видати дозвіл відповідачу залежить від дій самого відповідача – надання ним переліку документів, визначеного відповідно до СОУ 49.5-30019801-121:2014 «Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт (завдань) на об`єктах ПАТ “Укртрансгаз”  (надалі – Порядок допуску), в тому числі переліку працівників, які будуть допущені на об`єкт. Також апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення відповідачем дій щодо надання документів для отримання допуску – зокрема немає переліку працівників, яких необхідно допустити на об`єкт.
Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано дозволу на виконання робіт відповідачем виключно через ненадання відповідних документів самим підрядником.
На думку апелянта,  при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції повинен був врахувати умови Договору, а саме пункти 2.1, 6.1, 6.6, 11.4, 12.7, проте, став виключно на сторону відповідача та не надав оцінку суперечливим твердженням, що призвело до прийняття оскаржуваного рішення. 
Апелянт стверджує, що суд першої інстанції при розгляді справи залишив поза увагою те, що спірний Договір укладено сторонами у відповідності до Закону України “Про публічні закупівлі”, який дозволяє вносити зміни до таких договорів виключно у спосіб та порядок, передбачений цим законом.
Апелянт вважає, що протокол про наміри, який підписаний неповноважними представниками сторін, жодним чином не може вважатися належним документом про внесення змін до договору в розумінні закону України “Про публічні закупівлі’. Проте суд першої інстанції не застосував норми спеціального закону до спірних правовідносин, хоча повинен був це зробити, а тому має місце порушення норм матеріального права саме в цій частині.
Апелянт вважає, що позовні вимоги АТ “Укртрансгаз”   правомірні та обґрунтовані та підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2020 підлягає скасуванню.
5.2. Таж позивач АТ “Укртрансгаз”    подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2019 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15  200 грн.
Апелянт не погоджується з висновками, викладеними судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, вважає рішення незаконним, необґрунтованим та прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач вказує, що станом на момент подання позовної заяви, відповідачем понесено судових витрат на суму 15  200,00 грн, що підтверджується розрахунком та актом виконаних робіт, а також поданим звітом по справі.
Апелянт вважає, що подані документи не підтверджують понесені витрати відповідача, так як вказують лише про попереднє визначення сум витрат, наданих адвокатським об`єднанням «Дефенсус» та не свідчать про те, що такі витрати вже понесені відповідачем, про що він помилково вказує в своїй заяві.
На думку апелянта, суд першої інстанції повинен був звернути увагу на це, проте не врахував вказані обставини.
Апелянт звертає увагу суду на те, що відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували (обґрунтовували) розмір витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що відповідачем заявлено до компенсації витрати на оплату правничої допомоги за завищеними цінами, які аж ніяк не відповідають критерію розумності та співрозмірності, а судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не враховано заперечення, викладені позивачем в клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
А отже, на думку апелянта, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не звернуто увагу на те, що надані відповідачем додатки не відповідають фактичним витратам та не є належними доказами, які б документально підтверджували (або обґрунтовували) реальний (дійсний) розмір витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, а отже, оскаржуване рішення не є підставним та обґрунтованим.
Апелянт вважає, що при розгляді заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої взяв до уваги лише доводи та докази відповідача. А відтак апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2020, оскільки судом першої інстанції не повно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, а оскаржуване додаткове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права.
5.3. Відповідач ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” подало відзив на апеляційну скаргу, а представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти апеляційної скарги та вважає її необґрунтованою та безпідставною, а рішення суду першої інстанції законними.
5.4. Одночасно відповідач просить продовжити строк для подання відзиву, мотивуючи тим, що адвокатське об`єднання отримало ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження у даній справі  разом з апеляційною скаргою 6 жовтня 2020 р. безпосередньо від  ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” через засоби поштового зв`язку.
Також  у відзиві повідомляється про судові витрати за розгляд справи в апеляційному порядку та заявлено клопотання про їх розгляд в порядку ч. 2 ст. 221 ГПК України.
5.5. Апелянт АТ “Укртрансгаз” подав відповідь на відзив, в якому просить відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, та посилаючись на обставини, викладені в апеляційних скаргах, скасувати рішення та додаткове рішення Господарського суду Львівської області у даній справі. 
5.6. Матеріалами справи підтверджено, що ухвала суду апеляційної інстанції від 24.07.20 про відкриття провадження по апеляційних скаргах розіслана сторонам 13.08.20. та вручена відповідачу 21.08.20 р. (а.с. 100-104, 122, 126,  т. 2). До відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не долучено доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку для подання суду відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду від 24.07.20. Представник відповідача у відзиві обґрунтовує поважність причин пропуску строку для подання відзиву суб`єктивною поведінкою відповідача, який надіслав адвокатському об`єднанню апеляційну скаргу та ухвалу суду від 24.07.20 лише 06.10.20. Що  об`єктивно перешкоджало відповідачу  в проміжки часу з 22 серпня по 6 жовтня 2020 реалізувати своє право на правову допомогу, у відзиві не зазначається та такі докази не подані, натомість цитується рішення ЄСПЛ, рішення Конституційного Суду України тощо, в яких говориться про принцип «верховенство права», жодним чином не обґрунтовуючи своє клопотання та не надаючи відповідних доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого судом строку для подання відзиву. 
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від                 18.06.2020 № 731-IX,             який набрав чинності з 17.07.2020,            пункт 4        розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України  викладено в такій редакції:
"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього  Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".
Однак слід зазначити, що представником відповідача не обгрунтовано у своїй заяві  поважність  причин такого тривалого не звернення відповідача як юридичної особи (клієнта) до адвокатського об`єднання про надання правової допомоги, а  лишень константовано факт надіслання йому клієнтом 06.08.20 р. ухвали суду та копії апеляційної скарги засобами пощштового зв’ язку.
Від так, з врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції постановляє про відмову відповідачу в продовжені пропущеного строку для подання відзиву.  
6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.
04.09.2018 між АТ “Укртрансгаз” (надалі – “Замовник”) та ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд”  (надалі – “Підрядник”) укладено договір підряду (надалі – “Договір”), згідно з п.1.1. якого    Підрядник зобов`язується за завданням Замовника, яке зазначене у складі тендерної документації «Технічні вимоги і якісні характеристики», в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, за результатами проведення процедури закупівлі №UA-2018-07-11-000684-с, на свій ризик власними та залученими силами і засобами, обладнанням, матеріалами і механізмами виконати у встановлений строк (Додаток №3 до цього Договору), а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, прийняти і оплатити наступні роботи: “Ремонт автогаража з майстернею К-Бузького проммайданчика Волинського ЛВУМГ (Завершальні будівельні роботи), код ЄЗС ДК 021-2015:45400000-1)” (надалі – “Роботи”).
За виконані роботи, згідно умов  цього Договору, Замовник перераховує Підряднику, у відповідності до Договірної ціни (Додаток №1 до цього Договору), та на підставі підписаних сторонами акту (актів) передавання-приймання виконання робіт 1684134,11 грн, в т.ч. ПДВ 280689,02 грн. (п.3.1. Договору).
Відповідно до п.2.1. Договору, строки виконання робіт за цим Договором - 120 календарних днів від дати оформлення дозволу на початок виконання робіт відповідно до “Графіку виконання робіт”, що є Додатком №3 до цього Договору. Дозвіл на початок робіт - відповідно до СОУ 49.5-30019801-121:2014 “Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт (завдань) на об`єктах ПАТ “Укртрансгаз” (надалі - Порядок допуску).
Згідно з розділом 6 Порядку допуску,  для отримання сторонньою організацією допуску (дозволу)  при виконанні робіт (завдань) на об`єктах АТ “Укртрансгаз”, така організація повинна:
- не пізніше ніж за 7 робочих днів, а сервісні філії - не пізніше ніж за 3 робочих дня до початку роботи, подають на ім`я головного інженера виробничого управління філії Товариства (або апарату філії Товариства, якщо роботи плануються виконувати у будівлі чи на території апарату філії Товариства) заяву із визначенням видів робіт (додаток А);
- до заяви сервісна філія (крім філії НВЦ “ТЕХДІАГАЗ”), стороння організація повинна додати: наказ сторонньої організації (сервісної філії) на виконання робіт з призначенням складу бригади, керівника робіт, особи, відповідальної за безпеку праці та пожежну безпеку під час виконання робіт; копії протоколів перевірки знань з питань охорони праці та пожежної безпеки (або копії відповідних посвідчень) фахівців, які будуть залучені до виконання заявлених робіт;
- копію дозволу Держпраці (з додатками) на право виконання РПН та експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки, якщо це передбачено “Порядком видачі дозволів”;
- проект виконання робіт (ПВР);
- технологічну послідовність виконання робіт (за відсутності ПВР);
- перелік заходів безпеки під час виконання робіт (за відсутності ПВР).
Відповідно до п.3. примітки Додатку №3 до Договору, дозвіл на початок робіт - наказ про допуск до виконання робіт відповідно до СОУ 49.5-30019801-121:2014 “Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт (завдань) на об`єктах ПАТ “Укртрансгаз”.
Згідно з п.4.1. Договору, строк виконання робіт встановлено відповідно до “Графіку виконання робіт”, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №3).
Відповідно до п.6.1. Договору, одним із обов`язків Підрядника є виконання всіх робіт в повному обсязі у строк, передбачений умовами даного Договору.
Згідно з п.6.6. Договору, за порушення Підрядником строків виконання зобов`язання за цим Договором (здачі в експлуатацію об`єктів тощо), він виплачує Замовнику неустойку у розмірі, встановленому абз.3 п.2  ст.231 ГК України, окрім того, за прострочення понад тридцять днів - додатково сплачує штраф у розмірі 10 відсотків  від суми договору. Оплата неустойки не звільняє Сторони від виконання своїх зобов`язань в натурі або усунення порушень (п.6.7. Договору).
Позивач стверджує, що  відповідач не виконав Роботи у встановлені Договором строки, у зв`язку з чим повинен нести відповідальність відповідно до умов п. 6.6 Договору: сплатити пеню та штраф 10 відсотків.
05.09.2018 УМГ “Львівтрансгаз” звернулося до ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд”» з листом (2501вих-18-1543 від 05.09.2018) щодо виконання робіт відповідно до договору №1809000057 від 04.09.2018.
20.11.2018 УМГ “Львівтрансгаз” звернулося до ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд”: з листом (2501вих-18-1960 від 20.11.2018) щодо виконання умов договору №1809000057 від 04.09.2018 та інформування про хід виконання календарного графіку робіт.
26.12.2020 ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” надало АТ “Укртрансгаз” філії УМГ “Львівтрансгаз” лист- відповідь №230, в якому повідомляє, що ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” у жовтні 2018 подав документи для отримання допуску до виконання робіт, однак такий допуск до виконання робіт не отриманий.
16.01.2020 УМГ “Львівтрансгаз” листом (2501вих-19-51 від 16.01.2019) повідомив ТОВ «ТЕК-гідроенергобуд”, що останній не виконав умов договору №1809000057 від 04.09.2018, “а відтак УМГ “Львівтрансгаз” передає матеріали у відділ представництва в судах для впровадження претензійно-позовної роботи.
Також в матеріалах справи наявний лист б/н та б/д начальника Волинського ЛВУ МГ, яким останній повідомляє, що від ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” не надходило звернень щодо допуску до виконання робіт.
18.03.2019 ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” звернулося до АТ «Укртрансгаз» з листом №59, яким повідомляє про перенесення строків виконання робіт за договором.
29.03.2020 УМГ “Львівтрансгаз” листом (2501вих-19-323 від 29.03.2019) повідомив ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд”, що у АТ “Укртрансгаз” відсутні об`єктивні підстави для перенесення строку виконання робіт за договором №1809000057 від 04.09.2018.
В матеріалах справи наявна заява відповідача від 24.09.2018, адресована заступнику начальника Волинського ЛВУМГ, відповідно до якої, відповідач просив оформити допуск на виконання Робіт. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів надіслання (надання) вищевказаної заяви адресату.
В матеріалах справи міститься підписаний від УМГ “ЛЬВІВТРАНСГАЗ”, а саме: начальником Волинського ЛВУМГ -    Цьома Ю.О.,    заступником начальника Волинського ЛВУМГ - Кшик І.Д. та директором відповідача - Курець О.М. Протокол від 27.09.2018 (надалі – Протокол) наради щодо ремонту автогаража з майстернею К-Бузького проммайданчика Волинського ЛВУМГ згідно Договору.
Відповідно до Протоколу, начальник Волинського ЛВУМГ повідомив, що на даний час проведення виконання Робіт неможливе, оскільки працівники: гаражу, машини та механізми, обладнання не можуть бути відключені від опалювальних приладів чи переміщенні назовні так, як суттєво знизилась температура повітря, що може негативно вплинути на виробничі процеси підприємства, що вимагає відповідного відтермінування проведення робіт; заступник начальника Волинського ЛВУМГ повідомив щодо  неможливості на даний час виконання Робіт, оскільки необхідно звільнити об`єкт виконання робіт від обладнання, машин та механізмів, необхідно відключити об`єкт виконання робіт від електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, а це вимагає відповідного відтермінування проведення робіт до періоду цілодобових плюсових температур. Враховуючи викладене, на нараді, яка відбулася 27.09.2018, вирішено, зокрема, розпочати Роботи після завершення опалювального сезону, орієнтовно третя декада березня - перша декада квітня місяця 2019; відповідачу відкоригувати та надати позивачу уточнений календарний план виконання робіт з врахуванням граничного терміну виконання робіт до 30.06.2019.
7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.
Згідно зі  ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційних скаргах,  перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Предметом позову є вимога про стягнення 188 623,02 грн пені та 168 413,41 грн штрафу за порушення строків виконання зобов`язання, що виникло на підставі укладеного між сторонами Договору підряду №18090000057 від 04.09.2018, а саме виконання робіт: “Ремонт автогаража з майстернею К-Бузького проммайданчика Волинського ЛВУМГ (Завершальні будівельні роботи)”.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до  ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до  ст. 629 ЦК України  договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Дослідивши зміст Договору підряду №18090000057 від 04.09.2018, який укладений між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що за своєю правовою природою це договір підряду, правове регулювання якого визначено гл. 61 таё зокремаё параграфом 3  гл. 61 ЦК України, нормами ГК України.   
Відповідно до  ст. 837 ЦК України  за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Статтями  6,  627 ЦК України  закріплений принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 4  статті 179 ГК України  передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.
Згідно ч. 1  ст. 628 ЦК України  зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як вбачається зі змісту укладеного договору підряду, сторонами узгоджено, що підрядник зобов`язується за завданням Замовника, яке зазначене у складі тендерної документації “Технічні вимоги і якісні характеристики”, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, за результатами проведення процедури закупівлі №UA-2018-07-11-000684-с, на свій ризик власними та залученими силами і засобами, обладнанням, матеріалами і механізмами виконати у встановлений строк (Додаток №3 до цього Договору), а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, прийняти і оплатити Роботи. (п. 1.1 Договору).
Згідно ч. 1  ст. 173 ГК України  господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до частин 1, 2  статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Згідно  ст.629 ЦК України  договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2  ст.598 цього Кодексу  допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 846  ЦК України  встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Статтею 599 ЦК України  визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Однак, як стверджує позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору підряду №18090000057 від 04.09.2018 та не виконав передбачені договором роботи у визначені строки, за що йому нарахував неустойку у розмірі, встановленому абз.3 п.2  ст.231 ГК України, окрім того, за прострочення понад тридцять днів - додатково  штраф у розмірі 10% від суми договору (п.6.6. Договору). У зв`язку із невиконанням відповідачем, передбачених умовами Договору Робіт, позивачем, нараховано 188623,02 грн. пені та 168413,41 грн. штрафу з позовом про стягнення яких позивач звернувся до суду.
Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні вірно зазначено, що відповідно до умов п.6.6. Договору, у позивача виникає право нараховувати, а у відповідача - обов`язок сплатити позивачу пеню та штраф у випадку порушення відповідачем строків виконання зобов`язань за цим Договором.
З приписів ст.610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України  передбачено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.
Згідно з ч.1  ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у  Господарському кодексі України, іншими законами та договором.
Відповідно до  ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Частиною 1  ст.549 ЦК України  визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2  ст.549 ЦК України).
Частиною 3  ст. 549 ЦК України  визначено, що пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.
Приписами ч.1  ст.612 ЦК України  встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частина 1  ст.530 ЦК України  передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду.
Відповідно до п.2.1. Договору, строк виконання робіт - 120 календарних днів від дати оформлення дозволу на початок виконання робіт відповідно до “Графіку виконання робіт”, що є Додатком №3 до цього Договору. Дозвіл на початок робіт - відповідно до СОУ 49.5-30019801-121:2014 “Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт (завдань) на об`єктах ПАТ “Укртрансгаз”.
Згідно з ч.1  ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до п.3 примітки Додатку №3 до Договору, перебіг 120-денного строку, визначеного Договором для виконання відповідачем Робіт, починається з наступного дня після отримання відповідачем дозволу на початок робіт, а саме - наказу про допуск до виконання робіт.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що з матеріалів справи та пояснень учасників вбачається, що відповідач такого дозволу не отримано, що такий обов’ язок у нього виникає з умов Договору а отже, визначений Договором строк виконання Робіт не почався.
А відтак, враховуючи, що відповідач не отримав дозвіл на початок робіт, то у позивача відсутнє право на здійснення нарахувань пені та штрафу за порушення відповідачем строків виконання зобов`язань за Договором, оскільки такі порушення відповідачем не допущено, такий висновок зроблено місцевим господарським судом. І суд апеляційної інстанції з цим погоджується, виходячи з наступного.
Об`єкти позивача є режимними об`єктами з обмеженим доступом та доступ на об`єкти відбувається у відповідності до умов Порядку видачі дозволів, відповідачу слід було отримати допуск на відповідний об`єкт позивача. Ці встановлені судами обставини не заперечуються сторонами.
Згідно розділу 6 Порядку видачі дозволів, для отримання допуску на об`єкт потрібно подати заяву із визначенням видів робіт; до заяви сервісна філія (крім філії НВЦ “ТЕХДІАГАЗ”), стороння організація повинна додати: наказ сторонньої організації (сервісної філії) на виконання робіт з призначенням складу бригади, керівника робіт, особи, відповідальної за безпеку праці та пожежну безпеку під час виконання робіт; копії протоколів перевірки знань з питань охорони праці та пожежної безпеки (або копії відповідних посвідчень) фахівців, які будуть залучені до виконання заявлених робіт; копію дозволу Держпраці (з додатками) на право виконання РПН та експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки, якщо це передбачено “Порядком видачі дозволів”; проект виконання робіт (ПВР); технологічну послідовність виконання робіт (за відсутності ПВР); перелік заходів безпеки під час виконання робіт (за відсутності ПВР).
Враховуючи те, що передбаченими умовами Договору роботами є “Ремонт автогаража з майстернею К-Бузького проммайданчика Волинського ЛВУМГ (Завершальні будівельні роботи), код ЄЗС ДК 021-2015:45400000-1)”, то для отримання допуску на об`єкт відповідачу слід було звернутися до Волинського ЛВУМГ.
В матеріалах справи наявна заява відповідача від 24.09.2018, адресована заступнику начальника Волинського ЛВУМГ, відповідно до якої, відповідач просив оформити допуск на виконання Робіт. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів надіслання (надання) вищевказаної заяви адресату.
Також в матеріалах справи міститься підписаний від УМГ “ЛЬВІВТРАНСГАЗ”, а саме: начальником Волинського ЛВУМГ -    Цьома Ю.О.,    заступником начальника Волинського ЛВУМГ - Кшик І.Д. та директором відповідача - Курець О.М. протокол від 27.09.2018 наради щодо ремонту автогаража з майстернею К-Бузького проммайданчика Волинського ЛВУМГ згідно Договору.
Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок, заява відповідача від 24.09.2018 про оформлення допуску для виконання робіт була предметом розгляду на нараді 27.09.2018, тобто така була отримана Волинським ЛВУМГ.
Відповідно до Протоколу, начальник Волинського ЛВУМГ повідомив, що на даний час проведення виконання Робіт неможливе, оскільки працівники: гаражу, машини та механізми, обладнання не можуть бути відключені від опалювальних приладів чи переміщенні назовні так, як суттєво знизилась температура повітря, що може негативно вплинути на виробничі процеси підприємства, що вимагає відповідного відтермінування проведення робіт; заступник начальника Волинського ЛВУМГ повідомив щодо  неможливості на даний час виконання Робіт, оскільки необхідно звільнити об`єкт виконання робіт від обладнання, машин та механізмів, необхідно відключити об`єкт виконання робіт від електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, а це вимагає відповідного відтермінування проведення робіт до періоду цілодобових плюсових температур. Враховуючи викладене, на нараді, яка відбулася 27.09.2018, вирішено, зокрема, розпочати Роботи після завершення опалювального сезону, орієнтовно третя декада березня - перша декада квітня місяця 2019; відповідачу відкоригувати та надати позивачу уточнений календарний план виконання робіт з врахуванням граничного терміну виконання робіт до 30.06.2019.
Таким чином, судами зроблено наступний висновок: ненадання позивачем  дозволу на початок виконання робіт  та  на допуск працівників відповідача для  виконання робіт -  є рішенням,  прийнятим на нараді, яка відбулася 27.09.2020.
Тобто, посилання апелянта, що відповідачем не надано переліку документів, визначеного відповідно до СОУ 49.5-30019801-121:2014 “Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт (завдань) на об`єктах ПАТ “Укртрансгаз”, в тому числі переліку працівників, які будуть допущені на об`єкт, у зв`язку з чим дозвіл не було отримано, не знайшли свого підтвердження, оскільки при прийнятті рішення на нараді 27.09.2020 такої причини для відмови у наданні дозволу не згадано.
Цивільно-правова відповідальність - це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов`язків, зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони.
Як зазначено вище, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Тобто неустойка належить до заходів цивільно-правової, договірної відповідальності.
Разом з тим, згідно зі  ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання,  Цивільний кодекс України  покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.
Колегія суддів прийшла до висновку, що начальник Волинського ЛВУМГ у рішенні,  прийнятому на нараді 27.09.2020, висловив позицію щодо неможливості у зазначений період виконувати передбачені умовами Договору Роботи. Також судами встановлено, що зміни відповідні щодо строків робіт в договір не вносились.
А відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вина відповідача у порушенні строків виконання зобов`язання за договором підряду є відсутньою, що відповідно положення  ст.614 ЦК України, звільняє відповідача від відповідальності, передбаченої умовами п.6.6. Договору.
Щодо незгоди апелянта з додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 24.06.2019 про задоволення заяви ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15  200 грн., то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1  ст.123 ГПК України   судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3  ст.123 ГПК України   до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема,  витрати на професійну правничу допомогу.
За положеннями ч.1  ст. 126 ГПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2  ст. 126 ГПК України  передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Крім того, п.2 ч. 2  ст.126 ГПК України  встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до п.1 ч.2  ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч. 5  ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 1  ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI  (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з  ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
За положеннями ч.3  ст. 126 ГПК України  для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4, 5  ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.6  ст.126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи,  20.01.2020 між Адвокатським об`єднанням «Дефенсус» та ТОВ “ТЕК-гідроенергобуд” укладено договір про надання правової допомоги №20-01/20-02.
Згідно п.1.1. Договору, предметом даного договору є надання Адвокатським об`єднанням Клієнту за його дорученням правової допомоги, прийняття та належна оплата Клієнтом цієї допомоги, в об`ємі та на умовах, передбачених даним договором. Правова допомога, що надається Адвокатським об`єднанням за дорученням Клієнта на умовах даного договору є: правова допомога й юридичні послуги та захист прав та інтересу у спірних правовідносинах у справі №914/2301/19 (п.1.2. Договору).
Згідно з п.6.1. Договору, вартість правової допомоги згідно даного договору, що надається Клієнту Адвокатським об`єднанням визначається фактичним обсягом наданих послуг, вартість яких визначається відповідно до Додатку №1 до даного договору. Сума, вказана в п. 6.1. даного договору є гонораром Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги та поверненню не підлягає (п.6.6. Договору).
У Додатку №1 від 20.01.2020 до Договору, сторони за взаємною згодою погодили вартість послуг Договором, зокрема в суді першої інстанції: первинний аналіз спірної ситуації, аналіз чинного законодавства, яке регламентує питання, що входять до предмету послуг, збір необхідних відомостей та інформації, підготовка та подання позову або відзиву на позов  7000,00 грн.; участь в судових засіданнях тривалістю засідання до 1 години (перша година засідання)  1300,00 грн., кожна наступна година  1500,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи в суді (1 година)  1500,00 грн.; підготовка та подання до суду відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, додаткових пояснень по справі (1 година)  1500,00 грн.; підготовка та подання до суду процесуальних клопотань та заяв (1 година)  1500,00 грн.; отримання копії рішення суду (1 година)  1500,00 грн.
При цьому, згідно з п.6.4. Договору, за результатами надання правової допомоги складається акт наданої правової допомоги, що підписується представниками кожної із сторін. Акт наданої правової допомоги є невід`ємною частиною даного договору, фактом надання правової допомоги за даним договором та складається Адвокатським об`єднанням без конкретизованого зазначення складу правової допомоги та їх опису, за кожен звітний місяць, вид чи етап правової допомоги, конкретне правове питання та/або його вид тощо, і подається на підпис Клієнту.
Відповідно до п.6.7. Договору, в акті, зазначеному в п. 6.4. Договору сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акту.
Відповідно до акту надання послуг №1 від 10.06.2020, Адвокатським об`єднанням надано, а відповідачем без претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) прийнято надані по Договору (у цій справі) послуги, загальною вартістю 15 200,00грн. Адвокатським об`єднанням сформовано відповідачу рахунок-фактуру для оплати таких послуг №10/06-1 від 10.06.2020.
Згідно з копію Звіту №1 по Договору, який містить детальний опис та вартість виконаних Адвокатським об`єднанням робіт (наданих послуг), відповідно до умов Договору, а саме: робота з клієнтом та роз`яснення правової позиції по справі та можливі результати (затрачений час  4 год, вартість одиниці  500, загальна вартість  2000); первинний аналіз спірної ситуації, аналіз чинного законодавства, яке регламентує питання, що входять до предмету послуг, збір необхідних відомостей та інформації, підготовка та подання відзиву на позовну заяву (1 послуга, вартість  7000); судові засідання 27.01.2020, 10.02.2020, 04.03.2020, 03.06.2020, 10.06.2020 (затрачений час  4 год, вартість одиниці  1300, загальна вартість  5200); клопотання про відкладення справи 27.03.2020, 13.05.2020 (затрачений час  2 год, вартість одиниці  500, загальна вартість  1000).
Отже,  судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно вищевказаного Звіту та Акту  Адвокатським об`єднанням на підставі Договору надано відповідачу послуги з професійної правничої допомоги, загальна вартість яких становить 15 200,00 грн, при цьому, вартість кожної із зазначених у вищевказаних документах послуг відповідає вартості послуг, визначених у Додатку №1 до Договору.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат, а наявність чи відсутність доказів, підтверджуючих сплату відповідачем авансу у вищевказаному, передбаченому умовами Договору, розмірі не є підставою для зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що відповідачем не подано та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, підтверджуючі неспівмірність витрат відповідача на правову допомогу у цій справі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пункт 1      статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).
На підставі встановлених судами обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законні та обґрунтовані рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2020 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 у справі №914/2301/19 необхідно залишити без змін, апеляційні скарги – без задоволення.
8. Судові витрати.
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі  ст. 129 ГПК України  дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги АТ “Укртрансгаз” 1001вих-20-3328 від 10.07.2020 (вх.№ 01-05/1979/20 від 13.07.2020) на рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2020, в розмірі 8  033,33    грн.
Керуючись ст.ст.129, 252, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги АТ «Укртрансгаз» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2020 та додаткове  рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 у цій  справі без змін.
2. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави  2  Розділу  IV ГПК України.
4. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено  23.11.2020.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                О.П.Дубник

Судді                                                                                                    С.М.Бойко

                                                                                                    О.В.Зварич