ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/6196/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.
за участю представників: відповідача - Ванюшанік Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2020 (суддя першої інстанції Семенко М.О.) в адміністративній справі №280/6196/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр"   до  Головного управління ДФС у Запорізькій області,  Головного управління ДПС у Запорізькій області  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Інкомцентр” звернулось Запорізького окружного адміністративного суду  із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДФС у Запорізькій, у якому просило: 
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми “В3” №0009091202 від 25.06.2019, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування в розмірі 250    510 грн.;
зобов`язати відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження податкового повідомлення-рішення форми “В32” №0009091202 від 25.06.2019 суми бюджетного відшкодування позивачу за березень 2019 року у розмірі 250    510 грн., заявленої у декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року №9072766315 від 12.04.2019.
Позиція обґрунтована тим, що з 17.07.1997 позивач був зареєстрований як платник податку на додану вартість (далі також ПДВ). В березні 2019 року керівництвом було прийнято рішення про зміну системи оподаткування на спрощену, що в свою чергу призвело до анулювання свідоцтва платника ПДВ. Перед тим як прийняти рішення про зміну системи оподаткування, позивач мав намір скористатись своїм правом та отримати бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 253 075,00 грн, для чого разом з податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2019 року подано відповідний розрахунок (Додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість). З квітня 2019 року реєстрація позивача, як платника ПДВ була анульована, у зв`язку з чим він не мав можливості більше подавати декларації з податку на додану вартість. Після отримання заяви на бюджетне відшкодування ПДВ (в березні 2019 року) контролюючий орган провів камеральну перевірку, за результатами якої дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на врахування суми від`ємного значення 250 510,00 грн. при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за березень 2019 року, оскільки ТОВ “Інкомцентр” занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового періоду) (р.21) в сумі 250 510,00 грн. З декларацій за попередні періоди вбачається, що у позивача від`ємні значення були у: серпні 2018 року - у сумі 79 742 грн., грудні 2018-у сумі 127 974 грн., січні 2019 - у сумі 42 794 грн., лютому 2019 року - 2 565 грн. Вказані суми від`ємного значення виникли за операціями з ПАТ “Запоріжжяобленерго”, при цьому суми ПДВ, віднесені до податкового кредиту, були повністю сплачені ПАТ “Запоріжжяобленерго” в складі ціни придбання електричної енергії. Як вбачається з первинних документів, від`ємне значення, що сформувало суму до бюджетного відшкодування, вперше виникло у серпні 2018 року (за рахунок податкового кредиту сформованого за операціями з ПАТ “Запоріжжяобленерго”за періоди з 11.2017 по 06.2018) і в наступному зараховувалось до складу податкового кредиту наступних періодів та зменшувало податкові зобов`язання у вересні - листопаді 2018 року. В грудні 2018 та в січні, лютому 2019 за операціями з ПАТ “Запоріжжяобленерго” позивачем також було отримано суми від`ємного значення податку, які разом з залишком від`ємного значення серпня 2018 сформувало суму заявлену до бюджетного відшкодування в розмірі 253 075 грн. За даними системи електронного адміністрування ПДВ сума реєстраційного ліміту, обчислена відповідно до п.200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації складала 291 097,77 грн., тобто перевищувала суму заявлену до бюджетного відшкодування. Зазначає, що порядок заповнення Додатку 2 до декларації законодавчо не врегульований, а отже з боку відповідача відсутні будь-які порушення під час його заповнення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2020 в задоволені позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить апеляційну скаргу задовольнити рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Також, представник відповідача подав клопотання про заміну сторони відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області на його правонаступника – Головного управління ДПС у Запорізькій області, відповідно до ст. 52 КАС України. 
Як вбачається з клопотання відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» визначено, що визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.
Відповідно до наказу №10 від 29.08.2019 ГУ ДПС у Запорізькій області розпочало виконання функцій та повноважень ГУ ДФС у Запорізькій області, що припиняється.
Відповідно до ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним клопотання відповідача задовольнити та замінити Головне управління ДФС у Запорізькій області на її правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Матеріалами справи встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ “Інкомцентр” є правонаступником Публічного акціонерного товариства “Інженерно-комерційний центр”, зареєстровано Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області 24.02.1995, номер запису 1 085 145 0000 001499, перебуває на податковому обліку в ГУДПС у Запорізькій області (Запорізьке управління) з 22.11.1990 за номером 1159, відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №200112852 від 25.02.2013 зареєстровано як платник податку на додану вартість з 17.07.1997.
15.03.2019 позивач подав до ГУ ДФС у Запорізькій області Заяву про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 14.03.2019, за результатами розгляду якої 31.03.2019 прийнято рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, що підтверджується квитанцією №2 інформаційної системи Державної фіскальної служби України та даними реєстру платників ПДВ.
12.04.2019 позивач подав податкову декларацію з ПДВ за звітний (податковий) період березень 2019 року, у якій у рядку 20.2 визначив суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.20-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України та момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 253    075 грн.
Крім того, у складі податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року подано Додаток 3 до податкової декларації з ПДВ “Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)”, у якому визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню 253    075 грн. 
У таблиці 2 “Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податковому) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України”, визначено, що така сума виникла за рахунок від`ємного значення ПДВ за такі періоди: - серпень 2018 р. в сумі 79 742 грн., - грудень 2018 р. в сумі 127 974 грн., - січень 2019 р. в сумі 42 794 грн., - лютий 2019 р. в сумі 2 565 грн.
Також у складі податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року подано Додаток 4 до податкової декларації з ПДВ “Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)”, у якій заявлено про перерахування бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 253    075 грн. на рахунок платника у банку.
20.05.2019 фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку ТОВ “Інкомцентр” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року, за результатами якої складений Акт №434/08-01-12-02/13608418 від 20.05.2019 (далі – акт камеральної перевірки).
За змістом акта камеральної перевірки контролюючий орган встановив, що за даними р.16 декларації за березень 2019 року від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду з рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період складає 424 833 грн. За даними додатку 2 “Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду” декларації за лютий 2019 року від`ємне значення в сумі 424 833 грн. виникло за наступні періоди: лютий 2019 р. в сумі 424 833 грн.
Згідно таблиці 2 “Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів послуг або до Державного бюджету України” додатка 3 “Розрахунок суми бюджетного відшкодування” до декларації з ПДВ за березень 2019 року до бюджетного відшкодування в сумі 253 075 грн. включено суму від`ємного значення: - за серпень 2018 р. в сумі 79 742 грн., - за грудень 2018 р. в сумі 127 974 грн., - за січень 2019 р. в сумі 42 794 грн., - за лютий 2019 р. в сумі 2 565 грн., по яким у TOB “Інкомцентр” відсутній залишок від`ємного значення за періоди серпень, грудень 2018, січень 2019, разом в сумі 250 510 грн.(253 075 грн. - 2 565 грн.).
З урахуванням наведеного, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем п.п.“б”, п.п.“в” п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.п.4 п.5 розділу V Порядку №21, в результаті чого у ТОВ “Інкомцентр” відсутнє право на врахування суми від`ємного значення 250 510 грн. при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за березень 2019 р. TOB “Інкомцентр” занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового періоду) (р.21) в сумі 250 510,00 грн.
Позивач подав заперечення на акт камеральної перевірки, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Запорізькій області складено Висновок №116/08-01-12-02/13608418 від 20.06.2019, відповідно до якого висновки акту камеральної перевірки залишено без змін.
На підставі висновків акту камеральної перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми “В3” від 25.06.2019 №0009091202, відповідно до якого виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за податковою декларацією з ПДВ за звітний (податковий) період березень 2019 року у розмірі 250    510 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України.
За змістом п.п.200.1-200.2 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
Відповідно до п.200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу ;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пункти 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України визначають, зокрема, передумови отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
Згідно з цими пунктами у строк, передбачений абз.1 п.76.3 ст. 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п.200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до ст. 209 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що платник податків має право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в разі узгодження такої суми за результатами проведення камеральної або документальної перевірки.
При цьому за змістом п.200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Отже, підставою прийняття податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування (в разі виявлення невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації за результатами праведної перевірки (з`ясування факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування) є проведення перевірки (документальної, камеральної), реалізованої податковим органом з дотриманням положень ПК України.
Натомість чинне законодавство пов`язує винесення податкового повідомлення-рішення з встановленням факту порушення платником податків приписів ПК України.
Форма податкової декларації з ПДВ та додатків до неї затверджена Порядком №21.
Відповідно до п.4 Порядку №21 усі платники податку на додану вартість подають податкову декларацію, у якій відображаються розрахунки з бюджетом.
Пунктом 1 розділу ІІІ “Порядок оформлення та подання податкової звітності” Порядку №21 визначено, що декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.
За змістом п.9 Порядку №21 декларація подається платником за звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог Кодексу. У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації).
Відповідно до п.10 Порядку №21 додатками до декларації є: 1) розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) (додаток 1); 2) довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) (додаток 2); 3) розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (додаток 3); 4) заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4); 5) розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (додаток 5); 6) довідка (Д6) (додаток 6) подається платниками, які заповнюють рядок 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів; 7) розрахунок (перерахунок) частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (Д7) (додаток 7); 8) заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д8) (додаток 8); 9) розрахунок податкових зобов`язань за операціями, визначеними в статті 16-1 Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", та питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (ДС9) (додаток 9).
Пунктом 21 Порядку №21 визначено, що податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податку, вважається узгодженим з дня подання декларації до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, і не може бути оскаржене платником в адміністративному або судовому порядку.
За змістом п.5 розділу V  “Порядок заповнення податкової декларації” Порядку №21 (Розділ III “Розрахунки за звітний період”) визначено таке:
1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.
У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Кодексу;
2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.
При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.
З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).
У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.
Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1;
3) сума від`ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), зазначається у рядку 20;
4) сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації):
зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);
підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).
Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації;
зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Додатку Д3 до податкової декларації за березень 2019 року позивач відобразив у таблиці 2 “Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податковому) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України”, що заявлена до відшкодування сума виникла за рахунок від`ємного значення ПДВ за такі періоди: - серпень 2018 р. в сумі 79 742 грн., - грудень 2018 р. в сумі 127 974 грн., - січень 2019 р. в сумі 42 794 грн., - лютий 2019 р. в сумі 2 565 грн. 
Під час проведення камеральної перевірки контролюючим органом було перевірено податкову звітність з ПДВ позивача за попередні періоди та з`ясовано, що у податковій звітності з ПДВ за звітні (податкові) періоди за серпень 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року залишки від`ємного значення ПДВ відсутні.
Судом перевірено податкову звітність позивача за вказані періоди та встановлено, що позивач подавав Додатки 2 (Д2) до декларацій з ПДВ за серпень 2018 року - лютий 2019 року “Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду”, у таблиці 1 яких ним визначався звітний (податковий) період, у якому виникло значення, а саме:
- у податковій декларації за серпень 2018 року задекларовано суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 420    800 грн. Одночасно у Додатку 2 до даної податкової декларації визначено звітний (податковий) період, у якому виникло значення серпень 2018 року в сумі 420 800,00 грн;
- у податковій декларації за вересень 2018 року задекларовано суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 381 818 грн. Одночасно у Додатку 2 до даної податкової декларації визначено звітний (податковий) період, у якому виникло значення вересень 2018 року в сумі 381 818,00 грн. Залишки від`ємного значення попередніх періодів, у тому числі серпня 2018 року, не задекларовано;
- у податковій декларації за жовтень 2018 року задекларовано суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 277 289 грн. Одночасно у Додатку 2 до даної податкової декларації визначено звітний (податковий) період, у якому виникло значення жовтень 2018 року в сумі 277 289,00 грн. Залишки від`ємного значення попередніх періодів, у тому числі серпня, вересня 2018 року, не задекларовано;
- у податковій декларації за листопад 2018 року задекларовано суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 251 500 грн. Одночасно у Додатку 2 до даної податкової декларації визначено звітний (податковий) період, у якому виникло значення листопад 2018 року в сумі 251 500,00 грн. Залишки від`ємного значення попередніх періодів, у тому числі серпня-жовтня 2018 року, не задекларовано;
- у податковій декларації за грудень 2018 року задекларовано суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 379 474 грн. Одночасно у Додатку 2 до даної податкової декларації визначено звітний (податковий) період, у якому виникло значення грудень 2018 року в сумі 379    474,00 грн. Залишки від`ємного значення попередніх періодів, у тому числі серпня-листопада 2018 року, не задекларовано;
- у податковій декларації за січень 2019 року задекларовано суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 422 268 грн. Одночасно у Додатку 2 до даної податкової декларації визначено звітний (податковий) період, у якому виникло значення січень 2019 року в сумі 422    267,99 грн. Залишки від`ємного значення попередніх періодів, у тому числі серпня-грудня 2018 року, не задекларовано;
- у податковій декларації за лютий 2019 року задекларовано суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 424    833 року. Одночасно у Додатку 2 до даної податкової декларації визначено звітний (податковий) період, у якому виникло значення лютий 2019 року в сумі 424    833,17 грн. Залишки від`ємного значення попередніх періодів, у тому числі серпня 2018 року – січня 2019 року, не задекларовано. 
Таким чином, відповідно до самостійно задекларованих позивачем показників податкової звітності, які вважаються узгодженими, судом встановлено відсутність залишків від`ємного значення ПДВ за серпень 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 у розмірах, заявлених в декларації з ПДВ за березень 2019 року, у зв`язку з чим колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість висновків акту камеральної перевірки та наявність підстав для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Посилання позивача на те, що ані Податковим кодексом, ані Порядком №21 не унормовано та не роз`яснено порядок заповнення Додатку 2 до податкової декларації з ПДВ є не обґрунтованим, оскільки п.1 розділу 3 Порядку № 21 відповідно до якого до декларації вносяться дані податкового обліку за кожний період без наростаючого підсумку стосується не тільки вимог заповнення декларації, а і додатків до неї, адже додатки до декларації є його невід`ємною частиною, а отже до них застосовуються ті ж самі норми, які і застосовуються при заповненні декларації.
З урахування вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене ГУ ДПС в Запорізькій області правомірно, в межах повноважень відповідача та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги щодо його скасування є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Оскільки позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодження за наслідками судового оскарження податкового повідомлення-рішення форми “В32” №0009091202 від 25.06.2019 суми бюджетного відшкодування позивачу за березень 2019 року у розмірі 250    510 грн., заявленої у декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року №9072766315 від 12.04.2019, є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з вищевикладеним такі позовні вимоги задоволенню не підлягають, такий висновок суду першої інстанції є також правомірним.
Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позовних вимог.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2020 в адміністративній справі №280/6196/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили відповідно до      ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328,    329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 09.10.2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва