УХВАЛА

08 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 814/2634/17
адміністративне провадження № К/9901/18953/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,
суддів - Блажівської Н.Є., Гімона М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року та постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №814/2634/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в :
ТОВ «Енсіс» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.07.2017р. №№0012991406 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 52856,55грн.; 0013001406 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 105615,50грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року, залишеним без змін постановою П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, 30 липня 2019 року ТОВ «Енсіс» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху, визнано неповажними причини пропуску ТОВ «Енсіс» строку на касаційне оскарження рішень у цій справі. Скаржнику запропоновано усунути недоліки касаційної скарги шляхом надання суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, у випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення до касаційного суду зі скаргою у строк, визначений законом, та зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень, встановлених частиною 5 статті 328 КАС України. Встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали Верховного Суду від 10 серпня 2020 року скаржник отримав 27 серпня 2020 року.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому заявник вказує, зокрема, на ті підстави, яким вже надавалась оцінка в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, та які були визнані Судом неповажними. Зокрема на те, що позивач не отримував постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року, а про винесення судом апеляційної інстанції рішення за його справою він дізнався випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень. Зауважує, що заявник апеляційної скарги не зобов`язаний відслідковувати прийняття судових рішень.
Поряд з цим, на підтвердження таких обставин позивачем так і не надано жодних доказів, які могли б бути досліджені та перевірені судом.
Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Постанова П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року була ухвалена у порядку письмового провадження та оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 18 жовтня 2019 року.
Однак, до касаційного суду із означеною вище скаргою позивач звернувся (відповідно до штампу поштового відправлення) лише 31 липня 2020 року (через 9 місяців).
Оцінюючи наведені вище доводи скаржника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з такого.
Статтею 129 Конституції України визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України, статтею 329 якого встановлено строк для подання касаційної скарги.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
У пункті 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".
В контексті викладеного, колегія суддів зазначає, що в даному випадку саме позивач був заявником апеляційної скарги, а, відтак, був зобов`язаний з розумним інтервалом часу добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами упродовж усього періоду розгляду його скарги та самостійно цікавитись провадженням у справі. Однак, незважаючи на це, після подання апеляційної скарги до суду (у вересні 2018 року) її подальшим рухом він не цікавився (до липня 2020 року), чим проявив недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків. Тому процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".
Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, оскільки за наведених обставин та за відсутності будь-яких доказів, вказані підстави пропуску строку касаційного оскарження судових рішень не можна визнати поважними.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року та постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №814/2634/17.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                             І.Л. Желтобрюх
Судді                                                                                                                                                       Н.Є. Блажівська
                                                                                                                                                                           М.М. Гімон