ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/3409/18                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року                                                                                                                 м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів Степанюка А.Г., Чаку Є.В., секретаря Вінокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  27 грудня 2019 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені, - 

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року позовну заяву задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем - Головним управлінням ДПС у м. Києві, подано апеляційну скаргу, в якій воно просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
17.01.2014 Позивачем до ДПІ у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві подано Податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року, у якій заявлено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у сумі 2396267,00 грн.
Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок Позивача у банку у сумі 2396267,00 грн. за грудень 2013 року, про що складено відповідний Акт від 31 березня            2014 року №1787/26-53-15-01/30579869 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.28-36).
Як вбачається з Акта, перевіркою не встановлено порушень при відображенні Позивачем у декларації за грудень 2013 року бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 2396267,00 грн.
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у              м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням 2396267,00 грн. суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету; стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Позивача заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість у сумі 2396267,00 грн.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року у справі №826/8940/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, позов задоволено частково; зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві внести заяву ТОВ «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року в розмірі 2396267,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість №9087894793 від 17.01.2014 року та відомості про набуття такою сумою статусу узгодженої до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.
А згідно зі ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п.п. 200.11 - 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки; контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Згідно з п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Оскільки Позивачу не відшкодовано суму податку на додану вартість, заявлену у Податковій декларації за грудень 2013 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення на його користь пені на рівні                120 відсотків облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.
Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Постанову складено в повному обсязі 21.10.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                               Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                   Степанюк А.Г.

                                                                                                                   Чаку Є.В.