ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 вересня 2020 року           справа №200/1521/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

  Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Міронова Г.М., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника позивача - Колбаєва О.В., представника відповідача - Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року (повний текст складено 12 червня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/1521/20-а (суддя І інстанції - Христофоров А.Б.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Керампром" до Головного управління ДПС у Донецькій області про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

         Приватне акціонерне товариство "Керампром" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просило суд;  - визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 16 січня 2020 року № 0000110402 форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1718585,00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 859292,50 грн.; від 16 січня 2020 року № 0000130402 форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433343,00 грн.; від 16 січня 2020 року № 0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 346,10 грн.
         В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року. За результатами проведеної перевірки було складено Акт від 13.12.2019 року № 366/05-99-04-02-2465289 (далі акт перевірки), на підставі якого Відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення відповідача від 16 січня 2020 року № 0000110402 форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1718585,00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 859292,50 грн.; від 16 січня 2020 року №0000130402 форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433343,00 грн.; від 16 січня 2020 року №0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 346,10 грн.
        Із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями - рішеннями позивач не погоджується у повному обсязі, оскільки вважає їх незаконними та безпідставними.
        Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі № 200/1521/20-а  позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 16 січня 2020 року №0000110402 форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1718585,00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 859292,50 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 16 січня 2020 року №0000130402 форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433314,09 грн.  Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 16 січня 2020 року №0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 50 % у сумі 346,10 грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 692,20 грн. за вересень 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
          Не погодившись з таким рішенням, Головним управлінням ДПС у Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
          Крім того, апеляційна  скарга обґрунтована тим, що  податковий орган при прийняті спірних податкових повідомлень-рішень діяв в межах наданих повноважень та відповідного до діючого законодавства. На підставі акту перевірки від 13.12.2019 № 366/05-99-04-02-2465289 на підставі якого було винесено податкові повідомлення-рішення відповідача від 16 січня 2020 року № 0000110402 форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1718585,00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 859292,50 грн.; від 16 січня 2020 року № 0000130402 форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433343,00 грн.; від 16 січня 2020 року № 0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 346,10 грн.
          Перевіркою встановлені порушення п. 44.1 ст. 44, п 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, пп. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 п. 198.3 п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 п. 201.10 ст. 201 ПК України, ст. 3,4,9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до:  - завищення бюджетного відшкодування за вересень 2019 року на 1718585 грн.;  - завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 433343 грн.; - на підставі абз. 10 п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України Позивачу зменшено бюджетне відшкодування за вересень 2019 року на суму боргу 73 грн.  Податковий кредит був сформований за рахунок товарів, які не були використані у господарській діяльності платника податку, а самі операції не є господарською діяльністю ПрАТ «Керампром».
         В письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанцій залишити без змін.
          В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.
          Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
           Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
          Позивач, приватне акціонерне товариство «Керампром» (код ЄДРПОУ 24655289) пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації, є юридичною особою та платником податку на додану вартість, в даних правовідносинах, у відповідності до вимогст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.
          Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 43142826), є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів та у відповідності до вимог ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.
        Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року. За результатами проведеної перевірки було складено Акт від 13.12.2019 №366/05-99-04-02-2465289 (далі акт перевірки) (т. 1 а.с. 12-78), на підставі якого Відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 16 січня 2020 року №0000110402 форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1718585,00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 859292,50 грн. (т. 1 а.с. 97-98); від 16 січня 2020 року №0000130402 форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433343,00 грн. (т. 1 а.с. 95-96); від 16 січня 2020 року №0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 346,10 грн. (т. 1 а.с. 93-94)
        Згідно Акту перевірки (сторінки 11-12) зазначені порушення позивачем правил ведення податкового обліку та порушення вимог податкового законодавства, а саме, - в порушення п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України занижені податкові зобов`язання на 692,20грн.; в порушення п.44.1 ст.44, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, п.198.1-198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ст.ст.3, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV завищений податковий кредит на 2151 235,83грн., у тому числі рядок 10.1 декларації на суму 1683557,92 грн., рядок 14 декларації на суму 28,91грн., рядок 16.1 декларації на суму 467649грн., що в порушення п.200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України призвело до:  завищення бюджетного відшкодування за вересень 2019 на 1718584,69грн.,  завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 433343,34грн.,  відсутності реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацем 2 п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 692,20 грн.,  відмові у сумі бюджетного відшкодування за вересень 2019 на суму боргу 73,20 грн. (не оскаржується позивачем).
           У висновках Акту перевірки (сторінка 59) зазначено, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою ПрАТ «Керампром» (податковий номер 24655289) встановлено порушення вимог п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, п.198.1-198.3, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ст.ст.3, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV що призвело до:  завищення бюджетного відшкодування за вересень 2019 на 1718585грн.,  завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 433343грн.,  на підставі абз.10 п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України, ПрАТ «Керампром» зменшено бюджетне відшкодування за вересень 2019 року на суму боргу 73грн. (не оскаржується позивачем),  відсутності реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацем 2 п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України на суму ПДВ 692,20грн.
          Податковим повідомленням-рішенням №0000130402 від 16 січня 2020 року форма «В4» було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433343,00грн., на підставі висновків про завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ПАТ «Українська залізниця» (код 40075815) за вересень 2019 року на суму 16666,67грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 16666,67грн.; про завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ДФ «Галь-Дженералтранс» (код 23510672) за вересень 2019 року на суму 83991,39грн., що призвело до завищення від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 11998,76грн.; про завищення податкового кредиту по рядку 14 декларації з ПДВ за вересень 2019 року на суму 28,91грн. по розрахункам коригування від ФОП ОСОБА_1 від 30.09.2019 №56 на суму ПДВ «-» 23,31грн. до податкової накладної від 30.09.2019 №54 та від АТ «Українська залізниця» від 30.09.2019 №2811/586 на суму ПДВ «-» 5,60грн. до податкової накладної від 28.09.2019 №2511/586, що призвело до завищення від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 28,91грн. (не оскаржується позивачем); про завищення від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 404649,00грн. за вересень 2019 року у зв`язку з відсутністю цього від`ємного значення з причини його зменшення у повній сумі за актом документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області від 13.11.2019 №203/05-99-04-02/24655289 за серпень 2019 року на суму 467649грн. (податкове повідомлення-рішення від 10.12.2019 форми «В4» ).
           Податковим повідомленням-рішенням від 16 січня 2020 року №0000110402 форма «В1» було зменшено суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1718585,00грн. та застосовані штрафні фінансові санкції у розмірі 859292,50 грн. на підставі висновків про завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Інтерсервіс» (код 13502430) за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 1050233,83 грн.; про завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ДФ «Галь-Дженералтранс» (код 23510672) за вересень 2019 року на суму 83991,39грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 71992,63грн.; про завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1  за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 256666,70грн.; про завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2  за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 68333,33грн.; про завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Термінал» (код 31366203) за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 207666,00грн.; про завищення суми бюджетного ПДВ за вересень 2019 року на 63000,00грн. (дата виникнення від`ємного значення серпень 2019 року) по ФОП ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю цього від`ємного значення з причини його зменшення у повній сумі за актом документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області від 13.11.2019 №203/05-99-04-02/24655289 за серпень 2019 року на суму 467649грн. (податкове повідомлення-рішення від 10.12.2019 форми «В4» ); про заниження податкового зобов`язання за вересень 2019 року на 692,20грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Караван-Сарай» (код 39535218) на суму 392,20грн. та ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» (код 30087646) на суму 300,00грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 692,20грн.
           Податковим повідомленням-рішенням від 16 січня 2020 року №0000140402 форми «ПН» було застосовано штраф у розмірі 346,10грн. у зв`язку із заниженням податкового зобов`язання за вересень 2019 року на 692,20грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Караван-Сарай» (код 39535218) на суму 392,20грн. та ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» (код 30087646) на суму 300,00грн., що призвело до відсутності реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацем 2 п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України на суму ПДВ 692,20грн.
        Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне. 
        Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
        Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.
         У акті перевірки зазначено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ПАТ «Українська залізниця» (код 40075815) за вересень 2019 року на суму 16666,67 грн. (сторінки 41-43 акту перевірки), що призвело до завищення суми від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 16666,67грн. Такий висновок зроблений відповідачем відповідно з Відомостями плати за користування вагонами АТ «Українська залізниця», де сума ПДВ визначена на рівні 0 грн. на підставі того, що вантаж (глина, суміші глин) слідкують в міжнародному напрямку (перевезенні) на експорт по єдиному транспортному документу (СМГС накладній, в напіввагонах філії АТ «Укрзалізниця» «Донецька залізниця»), а відповідно до абзацу а) п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання послуг міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
          Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за №165/3458, затверджені Правила користування вагонами і контейнерами, Додатком 1 до яких є затверджена форма «Відомості плати за користування вагонами» ГУ-46. Ця форма «Відомості плати за користування вагонами» ГУ-46 містить інформацію про порядковий номер; номер вагону; код адміністрації приписки вагону; число, місяць, години, хвилини при передачі вагону при подаванні, при прийманні вагону залізницею та при забиранні вагону залізницею; час користування, години, хвилини загальний, у тому числі затримки з вини вантажовласника, залізниці та форс-мажору і що підлягає оплаті; суму нараховану за користування вагоном у гривнях; номер пам`ятки про додавання вагонів та про забирання вагонів; номер акту; примітки. Така форма не містить графи (стовпчику) «сума ПДВ». Тобто, АТ «Українська залізниця» при наданні залізничних послуг зазначає нараховану суму наданих залізничних послуг у «Відомості плати за користування вагонами» ГУ-46 без зазначення суми податку на додану вартість, як це і передбачено її формою.
          Правила користування вагонами і контейнерами були затверджені з метою визначення плати та порядку користування вантажними вагонами і контейнерами суб`єктами підприємницької діяльності та відповідно до статті 119 Статуту залізниць України.
          Стаття 1 Закону України від 04.06.96 № 273/96-ВР «Про залізничний транспорт» встановлює визначення понять міжнародне залізничне сполучення це перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами; вантаж це матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.
          Відповідно до статті 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначені основи організації перевезень на залізничному транспорті, зокрема, перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні, за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
          Статтею 9 Закону України «Про залізничний транспорт» зазначено, що встановлення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України. Розроблення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, вантажобагажу залізничним транспортом у міжнародному сполученні, у тому числі транзитом, здійснюється АТ "Укрзалізниця". Тарифи на транзитні перевезення встановлюються АТ "Укрзалізниця" відповідно до міжнародних договорів та законодавства України. Розрахунки за роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.
         Відповідно до статті 1 Статуту залізниць України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу - це система цінових ставок та правил їх застосування, за якими провадяться розрахунки за перевезення залізницями; збори - це цінові ставки, за якими провадяться розрахунки за виконання підприємствами залізничного транспорту робіт та послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу.
         Відповідно до статті 22 Статуту залізниць України, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів.
         Відповідно до статті 119 Статуту залізниць України, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.
         Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 року № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15.04.2009 року за №340/16356, затверджений Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.
        Згідно з пунктом 3 розділу 1 Збірника Тарифів, державні регульовані тарифи встановлюються, зокрема, на: внутрішні та міжнародні (експорт та імпорт) вантажні перевезення, що здійснюються на лініях широкої та європейської колій загальної мережі залізниць України; охорону та супроводження вантажів, що підлягають обов`язковій охороні силами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті; користування вагонами і контейнерами перевізника; роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника.
          Розділом 3 Збірника Тарифів, встановлений певний перелік робіт та послуг, що пов`язані з перевезенням вантажів. Наприклад, збір за подачу й забирання рейкового рухомого складу локомотивом залізниці, збір за подачу й забирання вагонів, плата у разі простою локомотива в очікуванні закінчення операції навантаження або розвантаження, плата при дезінфекції й дезінсекції вагонів, збір за подачу й забирання навантажених і порожніх вагонів на пристанські та портові колії, збір за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів - переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті; подача вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування; інша маневрова робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях та інших місцях незагального користування та інші.
        З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що поняття «залізничні послуги» - це сукупність дій перевізника, яка охоплює в собі як здійснення безпосередньо перевезення вантажу, так і наданні інших робіт і послуг, що пов`язані з перевезенням вантажів, зокрема і подачу та прибирання вагонів, маневрову роботу.
         Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ПрАТ «Керампром» задекларований податковий кредит за вересень 2019 року на підставі податкової накладної від 17.09.2019 №16780/586, зареєстрованої АТ «Українська залізниця» в Єдиному реєстрі податкових накладних, за номенклатурою «залізничні послуги» з суми грошових коштів, які перераховані АТ «Українська залізниця» по платіжному дорученню від 17.09.2009 №2155 на суму 100000,00грн. у тому числі ПДВ 16666,67грн. за послуги подачі, уборки залізничних вагонів, маневрову роботу залізничних вагонів по першій події дата зарахування коштів за послугу. (т. 1 а.с. 172)
         Оскільки, поняття «плата за подачу та прибирання вагонів» та «здійснення маневрових робіт» не є тотожними поняттю «плата за надання послуг із здійснення міжнародного перевезення вантажів», то висновок відповідача щодо оподаткування за нульовою ставкою плати за подачу та прибирання вагонів та здійснення маневрових робіт на підставі абзацу а) п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України спростовується наведеним.
         Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
          Податкова накладна від 17.09.2019 №16780/586 складена та зареєстрована АТ «Українська залізниця» в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг на суму 100000,00грн. у тому числі ПДВ 16666,67грн. та є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Розрахунки коригування АТ «Українська залізниця» до цієї податкової накладної не виписувались та не реєструвалися. Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій АТ «Українська залізниця» податкової накладної від 17.09.2019 року №16780/58 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Суд не приймає доводи відповідача, що відповідно з Відомостями плати за користування вагонами АТ «Українська залізниця» сума ПДВ визначена на рівні 0грн., оскільки АТ «Українська залізниця» при наданні залізничних послуг зазначає нараховану суму наданих залізничних послуг з подачі, прибирання вагонів та здійсненої маневрової роботи у «Відомості плати за користування вагонами» форми ГУ-46, яка не містить графи (стовпчику) «сума ПДВ» і не є у розумінні п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України, достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
          Податковим органом зазначено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ДФ «Галь-Дженералтранс» (код 23510672) за вересень 2019 року на суму 83991,39грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ з вересень 2019 року на 71992,63грн. та суми від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 11998,76грн. (сторінки 34-41 акту перевірки).
          Такий висновок зроблений відповідачем, оскільки в акті ДФ «Галь-Дженералтранс» щодо виконаної організації ТЕО вантажних перевезень від 30.09.2019 року № 08/19 на суму 3997948,50 грн. у тому числі ПДВ 83991,39 грн. відсутній розрахунок суми, з якої визначена винагорода експедитору, що перешкоджає визначенню змісту та обсягів господарської операції та використання таких послуг в господарській діяльності ПрАТ «Керампром»; аналізом даних системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, наданих до перевірки документів ПАТ «Укрзалізниця» - відомостей плати за користування вагонами, відомостей плати за подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, пам`яток про забирання вагонів встановлено, що постачальником та виконавцем транспортних послуг на ПрАТ «Керампром» за вересень 2019 року є ПАТ «Укрзалізниця», згідно з Відомостями плати за користування вагонами ПАТ «Укрзалізниця» сума ПДВ визначена на рівні 0грн. (міжнародні перевезення), а відповідно до абзацу а) п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання послуг міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
           Зазначений висновок відповідача базується на тому, що завищення податкового кредиту за вересень 2019 року на суму 83991,39 грн. сталось внаслідок включення до складу податкового кредиту ПДВ з вартості транспортно-експедиційного обслуговування у сумі 4701 грн. з ПДВ (Костянтинівка Дон Ізов-екс) за 1 вагон, у той час, як вартість такого обслуговування мала б становити 1107,90 грн. за 1 вагон на підставі Додатку №07/2019 від 01.07.2019 року до Договору з ДФ «Галь-Дженералтранс» на транспортно-експедиційне обслуговування від 26.12.2017 року №17-459.
            Судом встановлено, що між Позивачем та ДФ «Галь - Дженералтранс» було укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування від 26.12.17 №17-459. (т. 1 а.с. 149-153) Згідно з додатком від 01.09.19 року №09/2019 до Договору, встановлено, що сторони погоджують ставки для виконання комплексу послуг з організації перевезення глини вогнетривкої, зокрема, в напрямку Костянтинівка Дон. Ізов-експ. при завантаженні вагона 65 тонн становить 37816,70 грн. за вагон, а при завантаженні 70 тонн 38075,70 грн. за вагон. Як зазначено пунктом 5 цього додатку від 01.09.19 року № 09/2019 до Договору, погоджені сторонами ставки діють з 01.09.2019 року по 12.10.2019 року.
         Пунктом 2 додатку від 01.09.19 року № 09/2019 до Договору встановлено, що зазначені вище ставки включають вартість послуг з міжнародного перевезення вантажів, що слідують відправленням з Регіональної філії АТ «Укрзалізниця» «Донецька залізниця» (код платника 8200618) по Договору № 07116/ЦТЛ-2018 від 07.02.2018 року.
        Пунктом 3 додатку від 01.09.2019 року № 09/2019 до Договору встановлено, що зазначені вище ставки не включають вартість додаткових зборів по станціям відправлення та призначення, а також додаткових зборів за послуги, пов`язані з прийманням і відправленням імпортних вантажів - 1107,90 грн. за вагон (нараховується по факту списання з особового рахунку Експедитора) (т. 1 а.с. 164).
         ДФ «Галь-Дженералтранс» був складений Акт від 30.09.2019 року №08/19 щодо виконаної організації ТЕО вантажних перевезень, яким встановлено, що у період з 01.09.2019 року по 30.09.2019 року Експедитор організував перевезення 7140,00 тон вантажу Клієнта глини вогнетривкої (код ЄТСНВ 301010) в міжнародному сполучені по маршруту Костянтинівка Ізов-експ. (номера відправок (накладних), номера вагонів, дати відправлення вказані у Додатку до даного Акту). (т. 1 а.с. 161)
            Згідно з Актом від 30.09.2019 року № 08/19, Експедитор відзвітував Клієнту (позивачеві) щодо використаного фінансування на загальну суму 3997948,50 грн. у тому числі ПДВ 83991,39 грн., зокрема, вартість залізничних послуг з міжнародного перевезення по УМВС-накладній склала 3494000,30 грн. у тому числі ПДВ 0 грн.; вартість ТЕО при організації перевезення вантажів залізничним транспортом склала 10343,20 грн. у тому числі ПДВ 1723,89 грн.; плата експедитору винагорода за належне виконання послуг ТЕО вказаних перевезень в період з 01.09.2019 по 30.09.2019 та вартість транспортно-експедиторських послуг ДФ «Галь-Дженералтранс» склала 493605,00 грн. у тому числі ПДВ 82267,50 грн.
           Згідно з Додатком до Акту від 30.09.2019 року №08/19, за період з 01.09.2019 року по 30.09.2019 року було перевезено 105 вагонів, також вказані ділянки перевезення, номера вагонів, вага вантажу в тонах фактична та розрахункова, дати відправлення вагонів, номера відправок (УМВС накладних), вартість залізничної послуги в гривнях за вагон, розмір плати експедитору в гривнях за вагон, загальна сума ТЕО в гривнях за вагон, всього вартість ТЕО в гривнях та баланс розрахунків на 30.09.2019 року (Т. 1 а.с. 162-163).
          Судом встановлено, що за період з 01.09.2019 року по 30.09.2019 року ДФ «Галь-Дженералтранс» було організовано перевезення 105 вагонів по 68 тон у вагоні, що загалом становить 7140,00 тон вантажу; за ділянкою перевезення Костянтинівка Ізов експ.; дати відправлення вагонів 06.09.2019 року за залізничною накладною №51462208, 10.09.2019 року за залізничною накладною №51516375, 15.09.2019 року за залізничною накладною №51594026, 19.09.2019 року за залізничною накладною №51650596, 20.09.2019 року за залізничною накладною №51669398, 25.09.2019 року за залізничною накладною №51744415 та 27.09.2019 року за залізничною накладною №51771541 7 відправок по 15 вагонів (105 вагонів); загальна вартість ТЕО за вагон становила 38 075,00 грн. (що відповідає погодженій сторонами ставці), при цьому плата експедитору становила 4701,00 грн. за вагон, а вартість залізничних послуг (міжнародне перевезення) становила 33374,70 грн. за вагон; загальна вартість ТЕО становила 3997948,50 грн.; баланс розрахунків між сторонами на 30.09.2019 року становив «-» 571135,50 грн.
           Відповідно до ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 року N1955-IV, визначено поняття транспортно-експедиторської послуги - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. При цьому експедитор (транспортний експедитор) - це суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Клієнт це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.
          Відповідно до ст. 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.
          При цьому, у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею, експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта, а факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ст. 9 Закону).
           Аналізуючи зазначені первинні документи, можна дійти висновку, що з 01.09.2019 року по 30.09.2019 року ДФ «Галь-Дженералтранс» було організовано здійснення міжнародного перевезення 105 вагонів вантажу ПрАТ «Керампром», що загалом становить 7140,00 тон, зі станції Костянтинівка до станції Ізов-експ.
          При цьому висновок відповідача, що аналізом наданих до перевірки документів ПАТ «Укрзалізниця», а саме відомостей плати за користування вагонами, відомостей плати за подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, пам`яток про забирання вагонів встановлено, що постачальником та виконавцем транспортних послуг (у даному випадку допоміжних послуг, що супроводжують безпосередньо залізничне перевезення) на ПрАТ «Керампром» за вересень 2019 року є ПАТ «Укрзалізниця», також не суперечить наведеному, що організацію міжнародного перевезення вантажів здійснено ДФ «Галь-Дженералтранс», оскільки це є різні за змістом господарські операції.
          Відповідно до п. 201.10. ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
           В Єдиному реєстрі податкових накладних ДФ «Галь-Дженералтранс» за вересень 2019 року зареєстрував податкові накладні (Т. 1 а.с. 165-171), які включені до складу податкового кредиту ПрАТ «Керампром» всього на суму 3997948,50 грн. у тому числі ПДВ 83991,39 грн.:
- від 09.09.2019 року №3 на суму 71992,60 грн. у тому числі ПДВ 11998,77 грн., від 12.09.2019 №7 на суму 71992,60грн. у тому числі ПДВ 11998,77грн., від 16.09.2019 №11 на суму 71992,60грн. у тому числі ПДВ 11998,77грн., , від 20.09.2019 №13 на суму 71992,60грн. у тому числі ПДВ 11998,77грн., від 24.09.2019 №17 на суму 71992,60грн. у тому числі ПДВ 11998,77грн., від 26.09.2019 №19 на суму 71992,60грн. у тому числі ПДВ 11998,77грн., від 30.09.2019 №31 на суму 71992,60грн. у тому числі ПДВ 11998,77грн., де номенклатурним найменуванням послуги зазначено «перевезення вантажів залізничним транспортом: вартість залізничних послуг при організації ТЕО вантажних перевезень; послуги допоміжні щодо транспортування: вартість транспортно-експедиторських послуг плата експедитору за належне виконання та організацію ТЕО вантажних перевезень»;
- від 12.09.2019 №6 на суму 499142,90грн. у тому числі ПДВ 0 грн. (міжнародне вантажне перевезення), від 16.09.2019 №10 на суму 499142,90грн. у тому числі ПДВ 0 грн. (міжнародне вантажне перевезення), від 20.09.2019 №14 на суму на суму 499142,90грн. у тому числі ПДВ 0 грн. (міжнародне вантажне перевезення), від 24.09.2019 №16 на суму 499142,90грн. у тому числі ПДВ 0 грн. (міжнародне вантажне перевезення), від 26.09.2019 №20 на суму 499142,90грн. у тому числі ПДВ 0 грн. (міжнародне вантажне перевезення), від 30.09.2019 на суму 499142,90грн. у тому числі ПДВ 0 грн. (міжнародне вантажне перевезення).
           Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ДФ «Галь-Дженералтранс» цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Оскільки, поняття «вартість залізничних послуг при організації ТЕО вантажних перевезень», «послуги допоміжні щодо транспортування: вартість транспортно-експедиторських послуг плата експедитору за належне виконання та організацію ТЕО вантажних перевезень» не є тотожними поняттю «плата за надання послуг із здійснення міжнародного перевезення вантажів», то висновок відповідача щодо оподаткування за нульовою ставкою на підставі абзацу а) п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України спростовується наведеним.
          Суд не приймає довід відповідача, що відповідно з Відомостями плати за користування вагонами АТ «Українська залізниця» сума ПДВ визначена на рівні 0грн., оскільки АТ «Українська залізниця» при наданні залізничних послуг зазначає нараховану суму наданих залізничних послуг з подачі, прибирання вагонів та здійсненої маневрової роботи у «Відомості плати за користування вагонами» форми ГУ-46, яка не містить графи (стовпчику) «сума ПДВ» і не є у розумінні п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України, достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
        Таким чином, позивачем цілком правомірно задекларований податковий кредит з ПДВ на суму 83991,39 грн. на підставі податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, виходячи з вартості ТЕО при організації перевезення вантажів залізничним транспортом у розмірі 10343,20 грн. у тому числі ПДВ 1723,89грн., та плати експедитору винагороди за належне виконання послуг ТЕО у розмірі 493605,00 грн. у тому числі ПДВ 82267,50грн. (4701,00грн. за один вагон помножити на 105 вагонів). При цьому відшкодування Експедитору вартості послуг міжнародного вантажного перевезення по УМВС - накладній у розмірі 3494000,30 грн. відбулось у сумі ПДВ 0 грн., що також знаходить своє відображення у податкових накладних та відповідає діючому законодавству.
         Висновки акту перевірки, що винагорода експедитора має визначатися у розмірі 1107,90грн. за один вагон не відповідають пункту 3 додатку від 01.09.19 №09/2019 до Договору та досягнутим домовленостям сторін договору транспортного експедирування, що ставка для виконання комплексу послуг з організації перевезення не включає вартості додаткових зборів по станціям відправлення та призначення, а також додаткових зборів за послуги, які встановлені на рівні 1107,90 грн. за вагон.
        При цьому вартість додаткових зборів (вартість ТЕО при організації перевезення вантажів залізничним транспортом) зазначається в Акті щодо виконаної організації ТЕО вантажних перевезень окремим рядком і становить за вересень 2019 року 10343,20 грн. у тому числі ПДВ 1723,89 грн., що складає за вагон лише 98,50 грн., що значно менше максимально визначеної сторонами суми у розмірі 1107,90 грн. за вагон.
        Вищезазначене спростовує висновки відповідача.
        За висновками перевірки встановлено завищення бюджетного відшкодування за вересень 2019 року у сумі 63000,00 грн. по ФОП ОСОБА_2 (дата виникнення від`ємного значення серпень 2019 року) та завищення від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 404649,00грн. у зв`язку з відсутністю цього від`ємного значення з причини його зменшення у повній сумі за актом документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області від 13.11.2019 року №203/05-99-04-02/24655289 за серпень 2019 року на суму 467649 грн. за податковим повідомлення-рішення від 10.12.2019 року форми «В4» (сторінка 56 акту перевірки).
           Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289, затверджений Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (надалі Порядок. Підпунктом 5 пункту 4 Розділу V Порядку зазначено, що у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. При цьому у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період, а у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.
           Судом встановлено, що результати перевірки по декларації за серпень 2019 року (акт документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області від 13.11.2019 року № 203/05-99-04-02/24655289), що оформлені податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2019 року форми «В4» щодо завищення рядка 21 декларації за серпень 2019 року та зменшення від`ємного значення ПДВ за серпень 2019 року на 467649,00грн. не є узгодженими станом на дату подачі податкової декларації за вересень 2019 року (20 жовтня 2019 року).
         Судом встановлено, що  податкове повідомлення-рішення від 10.12.2019 року форми «В4» щодо завищення рядка 21 декларації за серпень 2019 року та відповідно зменшення від`ємного значення ПДВ за серпень 2019 року на 467 649,00грн., яке винесено на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області від 13.11.2019 року №203/05-99-04-02/24655289, оскаржене позивачем до Донецького окружного адміністративного суду. Ухвалою від 21.01.2020 року Донецьким окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі номер 200/838/20-а та розгляд справи у суді першої інстанції триває.
         Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
         Відповідно до статті 21 Податкового кодексу України, контролюючі органи під час здійснення своєї діяльності зобов`язані дотримуватись Конституції України та діяти лише відповідно до норм податкового кодексу та інших законів України, інших нормативних актів; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
        Діяти відповідно до норм податкового кодексу, означає діяти в межах повноважень, шляхом вчинення дій, які не виходять за межі прав та обов`язків, установлених відповідним законом. Також цей принцип означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки для реалізації своїх владних повноважень.
         На виконання вимог Податкового кодексу України та для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків, було розроблено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745 (надалі Порядок 727).
         Пунктами 3-5 розділу другого Порядку 727 встановлено, що Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства; в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства; факти виявлених порушень законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
          Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу III Порядку 727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства в описовій частині акту документальної перевірки за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів; та інше.
       Відповідно до підпункту 3 пункту 4 розділу III Порядку 727, виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акту документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції).
         Судом встановлено, що під час оформлення результатів документальної перевірки та складання оскаржуваного Акту перевірки від 13.12.2019 року № 366/05-99-04-02-2465289, посадові особи, що складали та підписували такий акт грубо порушили норми статті 19 Конституції України, статті 21 Податкового кодексу України, підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, пунктів 3-5 розділу ІІ, підпункту 2 пункту 4 розділу III, підпункту 3 пункту 4 розділу III Порядку 727, що виявилось у відсутності детального, повного, об`єктивного опису змісту порушення, зокрема щодо дати узгодження податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2019 форми «В4» щодо завищення рядка 21 декларації за серпень 2019 року та зменшення від`ємного значення ПДВ за серпень 2019 року на 467649,00грн., яке винесено на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області від 13.11.2019 року №203/05-99-04-02/24655289.
          Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не містить повного дослідження фактичних обставин справи та фактів виявлених порушень, а висновки щодо завищення бюджетного відшкодування за вересень 2019 року у сумі 63000,00 грн. по ФОП ОСОБА_2 (дата виникнення від`ємного значення серпень 2019 року) та завищення від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 404649,00грн., відповідачем не доведено належними та допустимим доказами. Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.
           Перевіркою встановлено завищення податкового кредиту по рядку 14 декларації з ПДВ за вересень 2019 року на суму 28,91грн. по розрахункам коригування від ФОП ОСОБА_1 від 30.09.2019 року №56 на суму ПДВ «-» 23,31грн. до податкової накладної від 30.09.2019 року №54 та від АТ «Українська залізниця» від 30.09.2019 №2811/586 на суму ПДВ «-» 5,60грн. до податкової накладної від 28.09.2019 №2511/586, що призвело до завищення від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного звітного (податкового) періоду на 28,91грн. (сторінка 55 акту перевірки). З приводу цього позивачем не надано заперечень.
         На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 16 січня 2020 року №0000130402 форма «В4», яким було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433343,00 грн., підлягає частковому задоволенню.
         Перевіркою встановлено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Інтерсервіс» (код 13502430) за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 1050233,83 грн. (сторінки 21-32 акту перевірки).
         Такий висновок зроблений відповідачем з посиланням, що ТОВ «Інтерсервіс» не здійснював самостійно роботи та послуги поставлені ПрАТ «Керампром» у серпні вересні 2019 року, а у свою чергу придбало послуги у ДП «Стивідорна компанія «Ольвія». Це, на думку відповідача, не дає можливості підтвердити реальність господарської операції та встановити походження реалізованої послуги між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» у вересні 2019 року, оскільки надана послуга не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього її одержання, надані до перевірки документи не вважаються первинними документами, які підтверджують реальність здійснення господарської діяльності та підтверджують право на формування податкового кредиту, фінансово-господарська діяльність ТОВ «Інтерсервіс» не має під собою розумної, економічно-обґрунтованої, необхідної і достатньої ділової мети та інше.
          Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» був укладений договір транспортного експедирування від 30.03.2018 року №01/2018 (Т. 1 а.с. 99-102) відповідно до якого останній зобов`язується за плату і за рахунок позивача організовувати перевалку глини на експорт через порти України, зокрема здійснювати наступні послуги (пункти 1.1 та 2.1. Договору): погоджувати з Портом обсяги, номенклатуру і строки завезення (вивезення) вантажу; направляти узгоджене з портом підтвердження на прийом вантажу; організовувати роботи з вивантаження вантажу з вагонів і розміщення його на відкритому складі порту, складування навалювальних вантажів; вести облік вантажу, що надійшов в порт; організовувати контрольне зважування вантажу, роботи по експертизі вантажу; здійснювати митне декларування вантажу; видавати доручення на навантаження і оформлювати комплекти вантажних документів відповідно до інструкцій позивача; організовувати навантаження судів береговими засобами завантаження відповідно до «зводу звичаїв» порту, в якому надаються послуги; інформувати позивача про змін цін на послуги, що надаються портом; за вказівкою та за рахунок позивача організовувати розсилку документів; брати участь у складанні актів у випадках передбачених законодавством, як представник позивача та інше.
        Відповідно до умов Договору транспортного експедирування від 30.03.2018 року № 01/2018, відповідно до пункту 2 Додатків 1 та 2 до Договору ( т. 1 а.с. 103-104), сторони договору домовились, що ставка транспортного експедирування становить 6,60 доларів США за тону вантажу. При цьому поняття «ставка» включає в себе відшкодування витрат по організації навантажувально-розвантажувальних робіт в порту, подачі-прибирання та зачистки вагонів, зачистки складської території після навантаження вантажу, митного декларування вантажу і необхідної сертифікації, виготовлення декларації та сертифіката безпеки морського перевезення та винагороду Експедитора. Тому послуги, які входять до складу ставки транспортного експедирування зазначаються в Актах виконаних робіт єдиною сумою та підтверджують витрати саме ТОВ «Інтерсервіс» в процесі надання послуг транспортного експедирування, бухгалтерський та податкових облік яких здійснюється та декларується у повному обсязі безпосередньо нашим контрагентом.
         За цим Договором відповідно до виставлених рахунків ТОВ «Інтерсервіс» позивачем було сплачено за послуги з організації перевалки глини на загальну суму 6301403,02грн. у тому числі ПДВ 1050233,83грн. - платіжними дорученнями №1443952990 від 22.08.2019 року , №2103 від 11.09.2019, №2072 від 06.09.2019 року, № 2104 від 11.09.2019 року ( т. 1 а.с. 105-108).
        Актом виконаних робіт між ПрАТ «Керампром» та ТОВ «Інтерсервіс» від 05.09.2019 року, підтверджується, що Експедитором (ТОВ «Інтерсервіс») виконані роботи згідно Договору від 30.03.2018 року №01/2018 - додаток 1 від 30.03.2018 року по організації перевалки глини на експорт через ДП «СК «Ольвія» на теплохід «ANGORA» (коносамент №1 від 05.09.2019р.), рахунок № 03/02 від 05.09.2019р. Актом виконаних робіт між ПрАТ «Керампром» та ТОВ «Інтерсервіс» від 08.09.2019 року, підтверджується, що Експедитором (ТОВ «Інтерсервіс») виконані роботи згідно Договору від 30.03.2018 року №01/2018 - додаток 1 від 30.03.2018 по організації перевалки глини на експорт через ДП «СК «Ольвія» на теплоход «MARYLAND» (коносамент № 2 від 08.09.2019р.), рахунок № 04/02 від 08.09.2019р., (т. 1 а.с. 109-124)
        Зі змісту актів виконаних робіт вбачається, що ТОВ «Інтерсервіс» організовано навантажувально-розвантажувальні роботи у порту, подачу-прибирання, користування та зачистку напіввагонів, зачистку складської території після навантаження вантажу, митне декларування, сертифікацію вантажу, що разом із винагородою експедитора склало 5062190,46 грн., у тому числі ПДВ 843698,41 грн. (пункт 1 Акту виконаних робіт від 05.09.2019 року) та 902071,17 грн., у тому числі ПДВ 150345,19 грн. (пункт 1 Акту виконаних робіт від 08.09.2019 року) відповідно.
        Як встановлено судом, найбільшу складову всієї суми виконаних робіт та наданих послуг по ТОВ «Інтерсервіс» займає саме відшкодування витрат третіх осіб, зокрема порту - ДП СК «Ольвія», а винагорода експедитора складає лише 7,65 відсотків по Акту виконаних робіт від 05.09.2019 року та 10,08 відсотків по Акту виконаних робіт від 08.09.2019 року від вартості цих послуг, відповідно.
         По Акту виконаних робіт від 05.09.2019 року позивачем було здійснено відшкодування витрат по організації навантажувально-розвантажувальних робіт у порту, подачі-прибирання та зачистки напіввагонів, зачистки складської території після навантаження вантажу, митного декларування, сертифікації вантажу, що складає 4674502,44 грн. у тому числі ПДВ 779083,74грн., що підтверджується рахунком ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 05.09.2019 № 993, Актом надання послуг ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 05.09.2019 року №1081, рахунком ТОВ «Оптимум Транс» від 05.09.2019 року №0000188, Актом здачі-приймання робіт ТОВ «Оптимум Тренс» від 05.09.2019 №0000182. При цьому винагорода експедитора ТОВ «Інтерсервіс» склала 387688,02грн. у тому числі ПДВ 64614,67грн.
         По Акту виконаних робіт від 08.09.2019 року позивачем було здійснено відшкодування витрат по організації навантажувально-розвантажувальних робіт у порту, подачи-прибирання та зачистки напіввагонів, зачистки складської території після навантаження вантажу, митного декларування, сертифікації вантажу, що складає 811139,57грн. у тому числі ПДВ 135189,93грн., що підтверджується рахунком ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 08.09.2019 року №1008, Актом надання послуг ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 08.09.2019 №1096, рахунком ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 09.09.2019 №1015, Актом надання послу ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 09.09.2019 №1103, рахунком ТОВ «Оптимум Транс» від 08.09.2019 №0000194, Актом здачі-приймання робіт ТОВ «Оптимум Транс» від 08.09.2019 №0000188, рахунком ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 05.09.2019 №1012, Актом надання послуг ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» від 05.09.2019 №1101. При цьому винагорода експедитора ТОВ «Інтерсервіс» склала 90931,60грн. у тому числі ПДВ 15155,26 грн.
          Також, Актами виконаних робіт від 05.09.2019 року та від 08.09.2019 року передбачено відшкодування витрат за окремими статтями витрат, що не входять до складу ставки узгодженої Сторонами договору відповідно до пунктів 2 та 3 Додатків 1 та 2 до Договору (пункти з 2 по 4 Актів виконаних робіт) та відшкодовуються позивачем окремо, зокрема, по зберіганню вантажу в порту на суму 249369,72 грн., в т.ч. ПДВ 41561,62 грн., відшкодування витрат за користування піввагонами на ст. Жовтнева у липні 2019 року на суму 10030,60 грн., у т.ч. ПДВ 1671,77 грн., відшкодування вартості послуг з організації проведення інспекцій вантажу компанією «Бюро Верітас» на суму 36379,38 грн., у т.ч. ПДВ 6063,23 грн. по Акту від 05.09.2019 р.; по зберіганню вантажу в порту на суму 5957,61 грн., в т.ч. ПДВ 992,94 грн., відшкодування витрат за користування піввагонами на ст. Жовтнева у серпні 2019 року 17180,38 грн., в т.ч. ПДВ 3037,28 грн., відшкодування вартості послуг з організації проведення інспекцій вантажу компанією «Бюро Верітас» 18223,66 грн., в т.ч ПДВ 3037,28 грн. по Акту від 08.09.2019 р.
          Згідно з пунктом 6 Додатків 1 та 2 до Договору, передбачено, що оплата послуг здійснюється у розмірі гривневого еквіваленту за курсом НБУ на дату коносамента, а нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства.
         Таким чином, розрахунок по першому пункту за Актом виконаних робіт від 05.09.2019 відповідає умовам договору та здійснено наступним чином: 25 300,00 тн. (кількість відвантаженої глини відповідно до митних документів) * 6,60 доларів США (ставка, передбачена договором транспортного експедирування) * 25,263457 (курс НБУ станом на 05.09.2019, дані сайту НБУ https://bank.gov.ua/markets/ exchangerates? date=05.09.2019 &period=daily) * 20% ПДВ, що дорівнює 5062190,46 грн., у тому числі ПДВ 843698,41 грн.
          Розрахунок по першому пункту за Актом виконаних робіт від 08.09.2019 відповідає умовам договору та здійснено наступним чином: 4 500,00 тн. (кількість відвантаженої глини відповідно до митних документів) * 6,60 доларів США (ставка, передбачена договором транспортного експедирування) * 25,310639 (курс НБУ станом на 08.09.19, дані сайту НБУ, https://bank.gov.ua/markets/exchangerates?date=08.09.2019&period=daily ) * 20% ПДВ, що дорівнює 902071,17 грн., у тому числі ПДВ 150345,19 грн.
          Відповідно до даних вантажних митних декларацій ВМД ЕК 10 ДР (довідковий внутрішній номер 10) на теплохід «MARYLAND» був завантажений та митно задекларований товар глина марок СВ 4-1 та СВ 2-2 у загальній кількості 25300,00 тн (15377,968 тн + 9922,032 тн), виставлений інвойс за відвантажену глину покупцю товару; ВМД ЕК 10 ДР (довідковий внутрішній номер 3424) на теплохід «ANGORA» був завантажений та митно задекларований товар глина марки СВ 2-2 у кількості 4500,00 тн., виставлений інвойс за відвантажену глину покупцю товару.
           Позивачем доведено, що товар - глина зазначених вище марок у загальній кількості 29800,00 тон. (25300,00 тон+4500,00 тон), що рухався з м. Костянтинівки до порту залізничним сполученням, був успішно прийнятий в порту, зважений, перевалений/вивантажений з залізничних вагонів на майданчик на території порту, збережений у порту до дати завантаження на теплохід, завантажений на теплохід, задекларований митно та відправлений покупцю, зачищена територія складування глини на території порту та інше і всі ці послуги були надані ТОВ «Інтерсервіс» за Договором транспортного експедирування від 30.03.2018 року № 01/2018.
          Відповідно до ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 року N1955-IV, визначено поняття транспортно-експедиторської послуги - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. При цьому експедитор (транспортний експедитор) - це суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Клієнт це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.
         Відповідно до ст. 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.
         При цьому, у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта, а факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ст. 9 Закону).
        Аналізуючи зазначені первинні документи, судом встановлено, що за вересень 2019 року ТОВ «Інтерсервіс» у повному обсязі було надано послуги транспортного експедирування (організація перевалки глини) для ПрАТ «Керампром» за Договором транспортного експедирування від 30.03.2018 року №01/2018 щодо 29800,00 тон глини (сумішей глин) на загальну суму 6301403,02 грн. у тому числі ПДВ 1050233,83 грн., послуги транспортного експедирування надані ТОВ «Інтерсервіс» відповідно до вимог укладеного сторонами договору та діючого законодавства, отримання позивачем таких послуг від ТОВ «Інтерсервіс» пов`язано з основною діяльністю позивача реалізацією товару (глини) на експорт, а факт надання таких послуг підтверджується оформленими вантажно-митними деклараціями, які свідчать про відправлення товару на експорт.
        Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
         В Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Інтерсервіс» зареєстрував податкові накладні (т. 1 а.с.133-148), які включені ПрАТ «Керампром» до складу податкового кредиту вересня 2019 року всього на суму 6301403,02 грн. у тому числі ПДВ 1050233,83грн.: - від 22.08.2019 року №1 на суму 5100000,00 грн. у тому числі ПДВ 850000,00 грн. (зареєстрована в ЄРПН 10.09.2019 року) послуги з організації перевалки глини, від 05.09.2019 року №1 на суму 257970,20 грн. у тому числі ПДВ 42995,03 грн. (зареєстрована в ЄРПН 16.09.2019 року) послуги з організації перевалки глини, від 06.09.2019 №2 на суму 900000,00грн. у тому числі ПДВ 150000,00грн. (зареєстрована в ЄРПН 27.09.2019) послуги з організації перевалки глини, від 08.09.2019 року № 3 на суму 43432,82 грн. у тому числі ПДВ 7238,80 грн. (зареєстрована в ЄРПН 27.09.2019 року) послуги з організації перевалки глини.
        Суд не приймає довід відповідача, що не надання позивачем заяви зі скаргою на продавця - ТОВ «Інтерсервіс» до податкової декларації за вересень 2019 року в частині наявних помилок у реквізитах податкових накладних, є порушенням, оскільки ці накладні була зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податковим органом.
         Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ТОВ «Інтерсервіс» цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
         Під час оформлення результатів документальної перевірки та складання спірного Акту перевірки від 13.12.2019 року №366/05-99-04-02-2465289, посадові особи, що складали та підписували такий акт грубо порушили норми статті 19 Конституції України, статті 21 Податкового кодексу України, пунктів 3-5 розділу ІІ, підпункту 2 пункту 4 розділу III, підпункту 3 пункту 4 розділу III Порядку 727, а Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання позивачем наданих ТОВ «Інтерсервіс» послуг та виконаних робіт та використання їх у господарській діяльності. Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.
         Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
        Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.
        Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.
       За висновками Акту перевірки, встановлено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 256666,70грн. (сторінки 43-48 акту перевірки), з підстав що перевезення глини з прикар`єрного складу с. Русін Яр Костянтинівський район на прирейковий склад с. Ілінівка (26 км), що зазначено в акті надання послуг від 30.09.2019 №25, не є ідентичним послузі з перевезення глини з кар`єру родовища «Видне» до складу готової продукції ПрАТ «Керампром» (район с/г технікуму) відстань 26 км, що зазначено в Договорі від 02.01.2019 року № 02/01; з підстави безпідставного завищення податкового кредиту шляхом збільшення вартості дизельного палива, яке додатково компенсується позивачем на користь ФОП ОСОБА_1 за договором; не надання товарно-транспортних накладних та звітів маркшейдера з добування глини за вересень 2019 року, витребуваних листом ГУ ДПС України від 15.11.2019 року № 24399/10/05-99-04-02-14 та не прийняття наданих до перевірки первинних документів у якості первинних для цілей бухгалтерського та податкового обліку.
         Судом встановлено, що між ПрАТ «Керампром» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір від 02.01.2019 року №02/01 про надання послуг технікою (т. 1 а.с. 181-184), відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_1 (перевізник) зобов`язується за дорученням Замовника (позивач) виконати наступні роботи (пункт 1.1. Договору): прийняти для перевезення та здійснити власними силами та на власний ризик перевезення вогнетривкої глини з кар`єру родовища «Видне» за визначеними маршрутами. Маршрут перевезення: кар`єр «Видний» - м. Костянтинівка, склад готової продукції Замовника (район с/г технікума), відстань 26 км; кар`єр «Видний» - с. Миколайпілля м. Дружківка - м. Костянтинівка, склад готової продукції Замовника (район с/г технікума), відстань 52 км.,робота навантажувача, полив дороги, грейдерування дороги, посипання дороги, внутрішнє перевезення на відстань до 1 км на території кар`єру родовища «Видне».
         Відповідно до пункту 2.1. Договору між сторонами визначено, як здійснюють розрахунок вартості винагороди за надані послуги/виконані роботи та зазначено, що позивач додатково компенсує Виконавцю вартість дизельного пального. При цьому відповідно до пункту 2.2. Договору, вартість дизельного палива визначається виходячи з вартості погодженої Сторонами, яка не повинна перевищувати середньої ціни на дизпаливо в регіоні на час закупівлі. Вартість дизпалива оформлюється протоколом погодження договірної ціни на дизельне пальне, який є невід`ємною частиною цього Договору, з урахуванням прийнятої сторонами норми витрат для перевезення вантажу на відстань 26 км 0,95л/тн, на відстань 52 км 1,80л/тн.
          Згідно із Протоколом про узгодження ціни на дизельне паливо, що укладений між сторонами договору, середня ціна постачальників у вересні 2019 року склала 28,50грн. у тому числі ПДВ 20% за один літр.
         Актом надання послуг від 30.09.2019 №25 (т. 1 а.с. 185), складеним ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що у вересні 2019 року останнім були надані позивачеві послуги з перевезення 10191,55 тон глини з прикар`єрного складу с. Русін Яр Костянтинівський район на прирейковий склад с. Іллінівка (відстань 26 км) на суму 673253,79грн. у тому числі ПДВ112208,97грн. за ціною 66,06грн. за тону та навантаження 10191,55 тон глини екскаватором на суму 103953,81грн. у тому числі ПДВ 17325,64грн. за ціною 10,20грн. за тону. Загальна сума за актом становила 777207,60грн. у тому числі ПДВ 129534,60 грн. Наданими товарно-транспортними накладними підтверджується факт фактичного перевезення ФОП ОСОБА_1 вантажу (глини) та відповідає умовам договору.
        Зазначені послуги були оплачені позивачем у повному обсязі, що досліджено під час перевірки та спору між сторонами щодо цього питання не має.
        Таким чином, не прийняття наданих до перевірки первинних документів у якості первинних для цілей бухгалтерського та податкового обліку, здійснено відповідачем безпідставно.
        Відповідно до п. 201.10. ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
        В Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_1 зареєструвала податкові накладні (т.1 а.с. 187-189), які включені ПрАТ «Керампром» до складу податкового кредиту вересня 2019 року всього на суму 1540000,00 грн. у тому числі ПДВ 256666,70грн., із номенклатурою перевезення глини з прикар`єрного складу с. Русін Яр Костянтинівський район на прирейковий склад с. Іллінівка (26 км), навантаження глини екскаватором: - від 06.09.2019 року № 52 на суму 390 000,00 грн. у тому числі ПДВ 65000,00грн., від 10.09.2019 року № 53 на суму 300000,00 грн. у тому числі ПДВ 50000,00 грн., від 24.09.2019 року №54 на суму 850 000,00 грн. у тому числі ПДВ 141666,70 грн.
       Суд не приймає довід відповідача, що не надання позивачем заяви зі скаргою на продавця ФОП ОСОБА_1 до податкової декларації за вересень 2019 року в частині наявних помилок у реквізитах податкових накладних, є порушенням, оскільки ці накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податковим органом.
        Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ФОП ОСОБА_1 цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
        Суд не приймає доводів відповідача що перевезення глини з прикар`єрного складу с. Русін Яр Костянтинівський район на прирейковий склад с. Ілінівка (26 км), що зазначено в акті надання послуг від 30.09.2019 №25, не є ідентичним послузі з перевезення глини з кар`єру родовища «Видне» до складу готової продукції ПрАТ «Керампром» (район с/г технікуму) відстань 26 км, що зазначено в Договорі від 02.01.2019 №02/01 виходячи з наступного.
         Оскільки, господарські операції підтверджуються наданими первинними документами, то зазначення в акті виконаних робіт дещо іншого, не дослівного із договору формулювання наданої послуги, ніяким чином не змінює суть та зміст здійсненої господарської операції та наданої послуги, й не заважало податковому органу ідентифікувати господарські операції, прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за результатом таких послуг.
        Формулювання «прикар`єрний склад с. Русин Яр Костянтинівського району на прирейковий склад с. Іллінівка (26км)» та «кар`єр «Видний» м. Костянтинівка, склад готової продукції (район с/г технікума), відстань 26 км» - це тотожні і рівнозначні поняття, оскільки ці об`єкти не мають точної поштової адреси. Для їх ідентифікації позивач та ФОП ОСОБА_1 роблять прив`язку або до їх місця розташування, або до їх найменування - прикар`єрний склад знаходиться на кар`єрі «Видний», що розташований біля с.Русин Яр Костянтинівського району, а прирейковий склад с. Іллінівка, це і є склад готової продукції, що розташований близька с/г технікуму. При цьому загальна відстань перевезення завжди збігається 26 км.
          Щодо висновків відповідача про безпідставне завищення податкового кредиту шляхом збільшення вартості дизельного палива, яке додатково компенсується позивачем на користь ФОП ОСОБА_1 за договором та не надання звітів маркшейдера з добування глини за вересень 2019 року, витребуваних листом ГУ ДПС України від 15.11.2019 року №24399/10/05-99-04-02-14, то такі висновки спростовуються самим Актом перевірки.
         Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині завищення податкового кредиту шляхом збільшення вартості дизельного палива, яке додатково компенсується позивачем на користь ФОП ОСОБА_1 , не встановлює навіть суму такого завищення. В акті перевірки не досліджено та не надано доказів направлення позивачеві листа ГУ ДПС України від 15.11.2019 року №24399/10/05-99-04-02-14 щодо надання звітів маркшейдерського добування глини, доказів отримання такого листа позивачем та не встановлено яким чином ці первинні документи впливають на господарські операції позивача з ФОП ОСОБА_1 . Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.
         Перевіркою встановлено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 68333,33грн. (сторінки 4852 акту перевірки) у зв`язку з тим, що «вскришні роботи» не є ідентичними послузі з перевезення глини, як зазначено в пункті 1.1. договору, укладеного між сторонами та не доведеності кількості виконаних робіт згідно акту надання послуг від 30.09.2019 № 89.
       Судом встановлено, що між ПрАТ «Керампром» та ФОП ОСОБА_2 , укладений договір від 02.01.2019 року №02/02 про надання послуг технікою (т.1 а.с. 190-193), відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 (перевізник) зобов`язується за дорученням Замовника (позивач) виконати наступні роботи (пункт 1.1. Договору): прийняти для перевезення та здійснити власними силами та на власний ризик перевезення вогнетривкої глини з кар`єру родовища «Видне» за визначеними маршрутами. Маршрут перевезення: кар`єр «Видний» - м. Костянтинівка, склад готової продукції Замовника (район с/г технікума), відстань 26 км; кар`єр «Видний» - с. Миколайпілля м. Дружківка - м. Костянтинівка, склад готової продукції Замовника (район с/г технікума), відстань 52 км., робота навантажувача, полив дороги, грейдерування дороги, посипання дороги, внутрішнє перевезення на відстань до 1 км на території кар`єру родовища «Видне».
          Відповідно до пункту 2.1. Договору між сторонами визначено, як здійснюють розрахунок вартості винагороди за надані послуги/виконані роботи та зазначено, що позивач додатково компенсує Виконавцю вартість дизельного пального. При цьому відповідно до пункту 2.2. Договору, вартість дизельного палива визначається виходячи з вартості погодженої Сторонами, яка не повинна перевищувати середньої ціни на дизпаливо в регіоні на час закупівлі. Вартість дизпалива оформлюється протоколом погодження договірної ціни на дизельне пальне, який є невід`ємною частиною цього Договору, з урахуванням прийнятої сторонами норми витрат для перевезення вантажу на відстань 26 км 0,95л/тн, на відстань 52 км 1,80л/тн.
        Актом надання послуг від 30.09.2019 №89 (т.1 а.с. 194), складеним ФОП ОСОБА_2 , встановлено, що у вересні 2019 року останнім були надані позивачеві послуги з здійснення вскришних робіт у кількості 17696,0 кубічних метрів глини на суму з ПДВ 637056,00грн. за ціною 36,000грн. за кубічний метр та послуги автогрейдера у кількості 134 години на суму з ПДВ 94068,00грн. за ціною 702,00грн. за годину. Загальна сума за актом становила 731124,00грн. у тому числі ПДВ 121854,00 грн. 
       Зазначені послуги були оплачені позивачем у повному обсязі, що досліджено під час перевірки та спору між сторонами щодо цього питання не має.
       Відповідно до п. 201.10. ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
        В Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_2 зареєстрував податкові накладні (т.1 а.с. 195-196), які включені ПрАТ «Керампром» до складу податкового кредиту вересня 2019 року всього на суму 410000,00грн. у тому числі ПДВ 68333,00грн., із номенклатурою вскришні роботи, послуги автогрейдера: - від 04.09.2019 №119 на суму 300 000,00грн. у тому числі ПДВ 50000,00грн., від 06.09.2019 №120 на суму 110000,00грн. у тому числі ПДВ 18333,33грн.
       Суд не приймає довід відповідача, що не надання позивачем заяви зі скаргою на продавця ФОП ОСОБА_2 до податкової декларації за вересень 2019 року в частині наявних помилок у реквізитах податкових накладних невірно заповнені реквізити «номенклатура товарів, робіт, послуг, є порушенням. Ці господарські операції були ідентифіковані податковим органом, а такі податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податковим органом.
        Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ФОП ОСОБА_2 цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
        Відповідно до даних інтернет-ресурсу «Вікіпедія» з посиланням на Малу гірничу енциклопедію у 3т./за ред. В. С. Білецького (Східний видавничий дім, 20042013), наводиться наступне визначення терміну «розкривні роботи» (рос. вскрышные работы, англ., overburden removal, нім.f pl, Abraumbeseitigung f, Abraumbetrieb m, Abraumbewдltigung f) це відкриті гірничі роботи з виймання та переміщення порід (розкриву), що покривають і вміщують корисну копалину, з метою підготовки її запасів до виймання. Розкривні роботи включають процеси підготовки скельних порід до виїмки, виймально-вантажні роботи, транспортування і відвалоутворення. Розкривні породи, що не містять корисних компонентів, поміщають у зовнішні та внутрішні відвали або використовують як будівельну мінеральну сировину (наприклад, глини, піски, вапняки, крейда і ін.).
       Відкрите розроблення родовищ полягає у підготуванні поверхні землі (в основному у видаленні родючого шару, виведенні поверхневих вод), осушенні (в разі потреби) родовища, його розкритті (спорудженні траншей), виконанні розкривних робіт (у тому числі відвальних робіт) і робіт видобувних відокремленні корисних копалин від масиву. Здійснюється за допомогою відкритих гірничих виробок. Основні технологічні процеси включають в себе: підготовлення гірських порід до виймання відокремлення гірських порід (або корисної копалини від масиву з одночасним її механічним, або вибуховим розпушенням); навантаження гірничої маси в засоби транспорту, транспортування гірничої маси з вибоїв на промислові майданчики залізничним транспортом, автомобілями, конвеєрами, скіповими підйомниками, гідротранспортом, підвісними канатними дорогами, розміщення пустих порід у відвалах, планування відвалів.
          Цитовані джерела доступні за посиланням https://uk.wikipedia.org /wiki/Розкривні_ роботи та https://uk.wikipedia.org/wiki/ Відкрите_розроблення_родовищ.
           Відповідно до інтернет-ресурсу «Українська радянська енциклопедія» (https://leksika.com.ua/16851204/ure/rozkrivni_roboti), розкрівні роботи, це видалення гірських порід, що покривають або вміщують корисну копалину, з метою відслонення її покладу; один з головних процесів відкритої розробки родовищ. Розкривні роботи полягають у відокремлюванні гірських порід від масиву (відбиванні), їхньому навантаженні та переміщуванні у відвали з подальшим відвалоутворенням. Тверді породи відокремлюють від масиву, вдаючись до буропідривних робіт. При розробці м`яких порід відбивання суміщують з навантажуванням, використовуючи екскаватори, скрепери, бульдозери тощо, а також засоби гідромеханізації. Для переміщування порід у відвали застосовують екскаватори (т.з. драглайни), транспортно-відвальні мости і консольні відвалоутворювачі, засоби колісного, рейкового або конвеєрного транспорту, кабель-крани тощо. Коефіцієнт розкриву (кількість породи, що її видаляють, на одиницю видобутої корисної копалини) іноді досягає 1015 м3/т. Розкривні роботи виконують при створенні кар`єрів, а також у процесі їхньої експлуатації, щоб забезпечити доступ до корисної копалини (В. І. Таран).
          Відповідно до наказу Міністерства промислової політики України від 07.05.2004 року №221, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.07 за N846/9445, затверджено Положення про проектування гірничодобувних підприємств України та визначення запасів корисних копалин за ступенем підготовленості до видобування (наказ №221).
         Відповідно до п.п.5.1.4 Наказу 221, гірничопідготовчі роботи проводяться з метою підготовки до розробки розкритої частини родовища. До гірничопідготовчих робіт належать розкривні роботи (крім гірничо-капітальних), роботи з планування денної поверхні, проведення в`їзних траншей, призначених для підготовки запасів на розміщених нижче горизонтах, роботи з проведення розкривних та розрізних траншей, роботи з розміщення розкривних порід і пустих порід, що виникли від збагачення, та некондиційної мінеральної сировини у відвалах кар`єрів. При розміщенні розкривних та пустих порід виділяються обсяги, які не є відходами та будуть використані для гірничотехнічної рекультивації, будівництва перевантажувальних майданчиків і шляхів в кар`єрах, гідротехнічних споруд.
        Відповідно до п.п.5.1.5 Наказу 221, допоміжні роботи проводяться в підготовленій частині родовища. Допоміжними роботами повністю завершується підготовка запасів до проведення добувних робіт. До допоміжних робіт належать: роботи з зачищення уступів для проведення бурових робіт (планування робочих площадок, роздрібнення і прибирання негабаритів та інше); роботи з будівництва автодоріг (під`їздів) до екскаваторів; роботи з проведення тимчасових водовідвідних канав і зумпфів на окремих горизонтах.
        Отже, з наведеного вбачається, що вскришні (розкривні) роботи це комплекс дій та робіт, які виконуються різними засобами та механізмами, та включають в себе зняття ґрунту, його переміщення, навантажувально-розвантажувальні роботи, формування відвалів та інше. Договір від 02.01.19 №02/02 укладений з ФОП ОСОБА_2  передбачає, зокрема, роботу навантажувача, полив дороги, грейдерування та посипання дороги, внутрішнє перевезення на території кар`єру та інше, що за змістом може входити до складу вскришних робіт.
        Щодо фактичного надання ФОП ОСОБА_2  послуг із здійснення вскришних робіт та послуг автогрейдера, між сторонами спір відсутній. Відповідач зазначає лише про те, що надані послуги не відповідають за найменуванням послугам зазначеним у Договорі від 02.01.2019 №02/02, проте вони за змістом використовуються в господарській діяльності позивача в процесі добування корисних копалин. Таким чином, не прийняття наданих до перевірки первинних документів у якості первинних для цілей бухгалтерського та податкового обліку та висновок щодо завищення податкового кредиту та завищення суми бюджетного відшкодування на 68333,33грн., здійснено відповідачем безпідставно.
         Перевіркою встановлено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Термінал» (код 31366203) за вересень 2019 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 207666,00грн. (сторінки 52-55 акту перевірки) з підстав не прийняття відповідачем наданих до перевірки первинних документів у якості первинних для цілей бухгалтерського та податкового обліку у зв`язку з недоліками в оформленні первинних документів, зокрема не зазначення в товарно-транспортних накладних дати і часу виїзду від вантажоодержувача.
        Судом встановлено, що між ПрАТ «Керампром» та ТОВ «Термінал» укладений договір поставки від 10.01.2018 року №ДП100118/1 (т.1 а.с. 197-200), відповідно до умов якого останній зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, передати у власність Покупцеві (позивач) паливно-мастильні матеріали (товар) партіями, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар (пункт 1.1. Договору).
        На виконання договору ТОВ «Термінал» були складені видаткові та товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за вересень 2019 року, - видаткові накладні від 02.09.2019 року № 0902/04 (ТТН №0902/04 від 02.09.2019 року), від 08.09.2019 року №0908/01 (ТТН №0908/01 від 08.09.2019 року), від 17.09.2019 року № 0917/07 (ТТН №0917/07 від 17.09.2019 року), від 17.09.2019 року №0917/11 (ТТН №0917/11 від 17.09.2019), від 30.09.2019 №0930/07 (ТТН №0930/07 від 30.09.2019) (т. 1 а.с. 201-210).
        Зазначені послуги були оплачені позивачем, що досліджено під час перевірки та спору між сторонами щодо цього питання не має.
         Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
          В Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Термінал» зареєстрував податкові накладні (т.1 а.с. 211-216), які включені ПрАТ «Керампром» до складу податкового кредиту вересня 2019 року всього на суму 1245996,00 грн. у тому числі ПДВ 207666,00грн., із номенклатурою паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО: - від 02.09.2019 №18 на суму 294745,00грн. у тому числі ПДВ 49124,17грн., від 08.09.2019 №115 на суму 170 280,00грн. у тому числі ПДВ 28380,00грн., від 13.09.2019 №180 на суму 122760,00грн. у тому числі ПДВ 20460,00грн., від 17.09.2019 №241 на суму 368505,00грн. у тому числі ПДВ 61417,50грн., від 26.09.2019 №386 на суму 68400,00грн. у тому числі ПДВ 11400,00грн., від 30.09.2019 №454 на суму 221306,00грн. у тому числі ПДВ 36884,33 грн.
         Суд не приймає довід відповідача, що не зазначення ТОВ «Термінал» в товарно-транспортних накладних дати і часу виїзду від вантажоодержувача, при зазначені дати складення документу, є порушенням. Ці господарські операції були ідентифіковані податковим органом, а такі податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податковим органом.
          Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ТОВ «Термінал» цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
         Фактичне постачання ТОВ «Термінал» дизельного пального відбулось і про це свідчать первинні документи, за змістом господарської операції отримані товари використовуються позивачем в господарській діяльності в процесі добування корисних копалин. Таким чином, не прийняття наданих до перевірки первинних документів у якості первинних для цілей бухгалтерського та податкового обліку та висновок щодо завищення податкового кредиту та завищення суми бюджетного відшкодування на 207666,00 грн., здійснено відповідачем безпідставно.
         Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
         Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.
        Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.
         Висновок відповідача, що «виникає сумнів щодо економічної доцільності перевезення та оприбуткування палива дизельного ДП-Л-Евро5-ВО від ТОВ «Термінал» та правомірності формування податкового кредиту ПрАТ «Керампром», є припущенням конкретних посадових осіб, що складали такий акт та зроблений з порушенням статті 21 Податкового кодексу України та пунктів 3-5 розділу ІІ, підпункту 2 пункту 4 розділу III, підпункту 3 пункту 4 розділу III Порядку 727.
         За висновками перевірки встановлено заниження податкового зобов`язання за вересень 2019 року на 692,20 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Караван-Сарай» (код 39535218) на суму 392,20грн. та ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» (код 30087646) на суму 300,00грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 692,20грн. та до відсутності реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом 2 п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України на суму ПДВ 692,20грн. та стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 16 січня 2020 року №0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 346,10грн. (сторінки 15-20 акту перевірки). Такий висновок відповідач робить з підстав не пов`язаності цих операцій з господарською діяльністю позивача.
         По взаємовідносинам з ТОВ «Караван-сарай» та ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» позивачем були придбані товари народного споживання (чай, вода, сік, паперові рушники), які включені до складу виробничих запасів, а ПДВ на суму 692,20 грн. до складу податкового кредиту. Проте відповідач вважає, що придбання цих товарів не для подальшої реалізації не пов`язано із господарською діяльністю та позивач не має право на формування податкового кредиту, а мав би задекларувати податкові зобов`язання за цією операцією.
          Судом встановлено, що основною діяльністю позивача є добування глини, а не комерційна торгівля товарами народного споживання. Придбані ТМЦ приходуються на рахунок 209 «Інші матеріали» і видаються для споживання (списуються на рахунки 92,91). Використовуються позивачем під час проведення переговорів, так і видаються співробітникам компанії, які своєю працею (інтелектуальною, адміністративною або фізичною) створюють готовий продукт «суміши глин» і реалізують його на експорт.
         Витрати підприємства на продукти для офісу, які підтверджені документально та відображені в бухгалтерському обліку, відображаються в бухгалтерському та податковому обліку як податкові витрати. До того ж, суми ПДВ, нараховані (сплачені) платником податку у зв`язку з придбанням товарів/послуг, у тому числі і для санітарно-гігієнічних та господарсько-адміністративних витрат (питна вода, чай, кава, цукор, печиво, консерви, квіти тощо), включаються до складу податкового кредиту за умови наявності відповідного документального підтвердження (податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, зареєстровані в ЄРПН, митні декларації, інші документи, передбачені п. 201.11 ст. 201 ПКУ).
         Якщо вартість зазначених товарів включається до складу витрат та, відповідно, до вартості товарів/послуг, операції з постачання яких є об`єктом оподаткування (тобто компенсуються покупцями, збільшуючи при цьому базу оподаткування ПДВ), ці товари визнаються такими, що призначаються для використання/використані в господарській діяльності, в оподатковуваних операціях, і додаткового нарахування податкових зобов`язань за правилами, встановленими п. 198.5 ст. 198 ПКУ, не здійснюється (ІПК від 18.04.2019 р. №1673/6/99-99-15-03-02-15).
          Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
          Судом встановлено, що по господарським операціям з ТОВ «Караван-Сарай» на суму ПДВ 392,20грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні від 05.09.2019 №509040 на суму 569,52грн. у тому числі ПДВ 94,92грн. та від 05.09.2019 №509041 на суму 1783,66 грн. у тому числі ПДВ 297,28грн. та по ТОВ «» на суму ПДВ 300,00грн. податкова накладна від 16.09.2019 №457 на суму 1800,00грн. у тому числі ПДВ 300,00грн.
         Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ТОВ «Караван-Сарай» та ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
        Зазначене порушення призвело до винесення податкового повідомлення-рішення від 16 січня 2020 року №0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 346,10грн.
         Таким чином, не прийняття наданих до перевірки первинних документів у якості первинних для цілей бухгалтерського та податкового обліку та висновок щодо заниження податкового зобов`язання за вересень 2019 року на 692,20грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Караван-Сарай» на суму 392,20грн. та ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» на суму 300,00грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 692,20грн. та до відсутності реєстрації протягом граничного строку, податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 692,20грн. та стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 16 січня 2020 року №0000140402 форми «ПН» про застосування штрафу у розмірі 346,10грн., здійснено відповідачем безпідставно.
       Згідно із ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
        Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.
       Виходячи з вищезазначеного, не можна вважати законними рішення, які прийняті на підставі акту перевірки, складеного з порушенням, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення, складені контролюючими органами на підставі такого акту, є протиправними.
       Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
        Згідно положень частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
         На думку суду, відповідач, порушив статтю 1 Протоколу 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", а саме право на мирне володіння своїм майном, що також є невід`ємним правом на повагу до своєї власності.
        Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
       Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)).
       Суд констатує, що безпідставне неврахування первинних документів позивача та показників фінансової звітності у відповідних системах фактично призвело до негативного впливу на господарську діяльність позивача, не надання правомірного бюджетного відшкодування з ПДВ. Маючи по факту значну суму бюджетного відшкодування ПДВ, на яке позивач має право, він не має можливості ними скористатися.
        Судом не була встановлена розумна співрозмірність між використаними засобами та тією метою, на яку була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно, примусила змінити напрямок її використання задля забезпечення сталої господарської діяльності.
        На думку суду, суб`єктом владних повноважень також порушено принцип захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов`язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід`ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі BlackLtd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
        Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
        Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
        Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.
        Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
        Обставини справи свідчать, що відповідні положення відповідачем-1 дотримані не були, що у свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.
        Відповідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
        Відповідачем не наведено переконливих доводів та не доведено існування обставин, які виключають право позивача заявляти бюджетне відшкодування, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
        Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
         Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
         Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
         Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі № 200/1521/20-а - залишити без задоволення. 
         Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі № 200/1521/20-а - залишити без змін.  
Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.  
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

       Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

      Судді                                                                                                                Г.М. Міронова

                                                                                                                 І.В.Сіваченко