Номер провадження: 22-ц/813/5754/20 
Номер справи місцевого суду: 521/12093/19
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визнання договорів дарування удаваними, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Мирончук Н.В. 29 липня 2019 року в м. Одеса, -

встановила:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування удаваними (т. 1 а.с. 1-4). 
25 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотання про забезпечення позову (т. 1 а.с. 21-22).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року заяву  ОСОБА_1 було задоволено. Забезпечено позов, до набрання законної сили судовим рішенням у справі, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та забороною вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, належного ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 27-28).
В апеляційній скарзі приватний виконавець Парфьонов Г.В. просив ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що ухвала про забезпечення позову є незаконною та необгрунтованою, оскільки перешкоджає приватному виконавцю здійснити покладені на нього обов`язки щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 13 грудня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного?акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 138 168, 27 Євро. (т. 1 а.с. 111-115).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження (виділені матеріали а.с. 135-136).
Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року касаційну скаргу приватного виконавця округу Одеської області Парфьонова Г.В. задоволено. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (т. 3 а.с. 149-152).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2019 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування нерухомого майна, а також угоди про розірвання договору дарування земельної ділянки удаваними, застосування наслідків недійсності правочину шляхом визнання договорів міни дійсними та стягнення грошових коштів.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2019 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі було задоволено. Забезпечено позов, до набрання законної сили судового рішення у справі, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2 , та заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, належного ОСОБА_2 . 
Не погоджуючись із вищевказаним судовим рішенням суду першої інстанції про забезпечення позову, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В., який не є учасником справи, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ч.1 ЦПК України).
Колегія суддів враховує, що предметом розгляду у даній справі є обгрунтованість вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування удаваними.
Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року було вирішено питання про забезпечення позову у справі, у якій приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. не є стороною, також, приватний виконавець не є стороною оспорюваних правочинів, або власником спірного нерухомого майна, при накладенні арешту на майно не вирішувалось питання щодо його прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно ст. 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.
Повноваження державних виконаців закріплені у ч.2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:
1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;
2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;
3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;
4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;
5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;
6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;
7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;
8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;
9) рішень про конфіскацію майна;
10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;
11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця, приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.
Довод апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про те, що оскаржувана ухвала суду перешкоджає приватному виконавцю виконувати свої професійні обов`язки, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки за правилами ч.1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежним, керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону. Згідно п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Отже, звертаючись до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року про забезпечення позову у справі, яка знаходиться у провадженні суду і розгляд якої не закінчено, приватний виконавець діяв поза межами своїх повноважень, визжначених положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Тлумачення наведених вище норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість дійти висновку щодо вирішення, чи невирішення судом першої інстанції питань про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Зважаючи на те, що приватний виконавець є особою, на яку покладено примусове виконання рішення у іншій справі, не є учасником даної справи, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року про забезпечення позову у справі не було вирішено питання про права та обов`язки приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., колегія суддів доходить до висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись п.3 ч.1 ст. 362, ст.ст. 374, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визнання договорів дарування удаваними, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Мирончук Н.В. 29 липня 2019 року в м. Одеса, - закрити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.В. Князюк