ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1241/19                                                                       Суддя першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді                    - Пилипенко О.Є.  
          суддів                                        - Кузьменка В.В. та Степанюка А.Г.,
          при секретарі                              - Кузик О.С.,
          за участю: 
          представника відповідача:           - Карпенко Н.І., 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова корпорація України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова корпорація України» про застосування заходів реагування,
В С Т А Н О В И Л А :
У січні 2019 року позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова корпорація України» про застосування заходів реагування, в якому просив: 
- застосувати до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» заходи реагування у вигляді зупинення роботи філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кремидівське хлібоприймальне підприємство» (ідентифікаційний код філії: 39066755) за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Кремидівка, вул. Центральна, 10, шляхом опечатування (опломбування) всіх дверей (воріт) будівлі, приміщень та відключення джерел електропостачання, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №82 від 19.10.2018 року за номерами: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 33, 34, 35, 38, 40, 44.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 червня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до суду апеляційної інстанції не надходив.
06 жовтня 2020 року, під час апеляційного розгляду справи, представником відповідача надано клопотання про залучення доказів, відповідно до якого надано докази усунення низки порушень, встановлених Головним управлінням Державної служби України з питань надзвичайних ситуацій в Одеській області під час проведення контрольного заходу. Так, відповідачем надано копію договору № ВО-01-07-2020, рахунок на оплату № 36 від 01.07.2020 року, копію акта надання послуг від 18.09.2020 року № 429, копію видаткових накладних № Б0002101 від 21.09.2020 року та № Б0002087 від 18.09.2020 року, копію протоколу № 26 від 25.10.2019 року, копію договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 01.04.2019 року № 368 з додатками, копію листа Головного управління держпраці у Київській області, копію технічної характеристики.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи судом відповідачем не надано суду доказів усунення всіх порушень, вказаних в акті перевірки від 19.10.2018 року №82, з урахуванням змісту акту перевірки від 18.03.2019 року №56, застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «КРЕМИДІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (ідентифікаційний код філії: 39066755) за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Кремидівка, вул. Центральна, 10, шляхом опечатування (опломбування) всіх дверей (воріт) будівлі, приміщень та відключення джерел електропостачання, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. 
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (Лиманський районний сектор) проведено перевірку додержання (виконання) філією Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «КРЕМИДІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб (об`єкт перевірки: територія, будівлі, споруди та приміщення філії, розташовані за адресою: Лиманський район, с. Кремидівка, вул. Центральна, 10), за результатами  чого складено акт від 19.10.2018 №82, в якому зафіксовано ряд порушень, пункти якого 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 33, 34, 35, 38, 40, 44, за твердженням представника позивача, є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей. 
Надалі, актом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (Лиманський районний сектор) від 18.03.2019 року №56 здійснено заходи державного нагляду (контролю) щодо філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «КРЕМИДІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (за адресою: Лиманський район, с. Кремидівка, вул. Центральна, 10), в якому, з урахуванням змісту акту від 19.10.2018 №82, продубльовано наступні порушення, які визначені як «небезпечна ситуація, пожежна»: 
- приміщення будівель не обладнані установкою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу на пульт централізованого спостереження;
- не всі будівлі обладнані пристроями захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів;
- не проведено обробку дерев`яних конструкцій зерноскладів, адмінбудівлі, очищувальних та робочих башень вогнезахисним розчином;
- в приміщеннях допускається експлуатація електричних світильників без захисних ковпаків;
- електричні дози в приміщеннях не закриті кришками з негорючого матеріалу;
- в приміщенні роздягальні та вагової допускається експлуатації пошкоджених електричних розеток;
- на будівлі охорони електрична проводка прокладена поверхнею горючих основ;
- в приміщеннях підприємства прокладені тимчасові електричні мережі;
- місця з`єднання зварювальних проводів не виконано методом обтескання, зварювання, паяння або спеціальних затискачів;
- місця з`єднання електричних проводів, кабелів не виконано методом опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових та болтових);
- не встановлено захисні пристрої (протипожежні клапани) у місцях транспортування зерна через отвори у протипожежних стінах зерноскладів.           Позивачем, на час звернення до суду було констатовано, що відповідачем не надано доказів стосовно усунення усіх порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Вважаючи, що продовжує існувати загроза життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності визначає Кодекс цивільного захисту України від 02.10.2012 року №5403-VI (далі - Кодекс №5403-VI).
У свою чергу, статтею 55 Кодексу №5403-VI передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини 1 якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (частина 2 статті 55 Кодексу №5403-V).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V).
Частиною 4 статті 4 Закону №877-V передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.
Згідно з абзацом 1 частини 5 статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Частиною 7 статті 7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
У свою чергу, частина 1 статті 67 Кодексу №5403-VI  передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частин 1, 2 статті 68 Кодексу №5403-VI  посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2. ст. 70 КЦЗ).
Водночас, відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зупинення експлуатації приміщень є заходом, який застосовується за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Відповідно до пункту 25 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.
Відповідно до підпункту 4.3.7 пункту 4.3 ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Отже, законодавець відносить пожежі до надзвичайних ситуацій та пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Тобто, загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі або які підвищують ризик розвитку пожеж.
Поряд з цим, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №809/443/16 (адміністративне провадження №К/9901/36946/18).
Так, належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, проте такого Акту матеріали справи не містять, натомість, відповідно до наявних матеріалів справи вбачається наявність порушень, які є суттєвими та не усунуті відповідачем, кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на високий ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.
Так, як вбачається з матеріалів справи та зазначено самим апелянтом в апеляційній скарзі, відповідачем усунуто наступні порушення: 
- на фасаді стіни автомобільної вагової розміщена схема руху транспорту на території Кремидівської виробничої дільниці (п. 2 розділу І Акту № 82);
- проведено ревізію пристроїв захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів (п. З розділу І Акту № 82);
- будівлі обладнані пристроями захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів (п. 4 розділу І Акту № 82);
- забезпечено захисні ковпаки на електричних світильниках (п. 7 розділу І Акту №82);
- в приміщенні роздягальні та залізничної вагової проведена заміна електричних розеток (п. 9 розділу І Акту № 82);
- проведено ревізію з`єднання звалювальних проводів (п. 15, 16 розділу І Акту № 82);
- на електрощитових вказані значення номінального струму апарату захисту (п. 17 розділу І Акту № 82);
- лінії живлення до побутових кондиціонерів забезпечені автономними пристроями електричного захисту (п. 18 розділу І Акту №82);
- приміщення забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності (п. 19 розділу І Акту №82);
- при виробничому процесі, а саме роботі з зерном, працівників забезпечено засобами індивідуального захисту (п. ЗО розділу II Акту № 82);
- розроблено наказ про створення евакуаційної комісії підприємства (п. 42 розділу II Акту № 82);
- затверджено список працюючих на підприємстві, які підлягають евакуації у разі виникнення надзвичайної ситуації (п. 43 розділу II Акту № 82). 
          Колегія суддів наголошує, що вищевказаним, відповідачем підтверджено, що на момент звернення позивача із даним позовом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували усунення усіх виявлених порушень вимог пожежної безпеки, що стали підставою для звернення ГУ ДСНС в Одеській області до суду для застосування заходів реагування.
Так, не усунутими залишились п. 1, 5, 6, 10, 11, 12, 13, 14, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40, 44.  
Разом з тим, варто наголосити, що відповідно до додатково поданих відповідачем документів, під час розгляду справи, а саме: копії договору № ВО-01-07-2020, рахунку на оплату № 36 від 01.07.2020 року, копії акта надання послуг від 18.09.2020 року № 429, копії видаткових накладних № Б0002101 від 21.09.2020 року та № Б0002087 від 18.09.2020 року, копію протоколу № 26 від 25.10.2019 року, копії договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 01.04.2019 року № 368 з додатками, копії листа Головного управління держпраці у Київській області, копію технічної характеристики, відповідачем усунуто ще низку порушень, що встановлені в Акті перевірки, проте не усі.
На переконання колегії суддів, порушення які відповідачем фактично не усунуто, не є формальними, а є такими, що створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей.
Так, зокрема п.1 передбачено: приміщення будівель не обладнані установкою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу на пульт централізованого спостереження, п. 10 - на будівлі охорони електрична проводка прокладена поверхнею горючих основ тощо. 
Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №823/589/16 (адміністративне провадження №К/9901/30861/18).
Посилання апелянта на той факт, що ПАТ «ДПЗКУ» є суб`єктом господарювання, державного сектору економіки, який займає ключове місце на сучасному зерновому ринку, юридична особа, що забезпечує інтереси Держави та населення в системі закупівель і використання зерна, створення сприятливих умов для інвестування не спростовує висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції та не є підставами для його скасування. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова корпорація України» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 червня 2020 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів  

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова корпорація України» - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 червня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 В.В.Кузьменко    

                                                                                                    А.Г.Степанюк   

Повний текст виготовлено 06 жовтня 2020 року.