П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/1390/20	

Категорія: 105000000          Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О.
          Місце ухвалення: м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту: 01.09.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           - Бітова А.І.
суддів                     - Лук`янчук О.В.
 - Ступакової І.Г.
при секретарі           - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2020 року приватне акціонерне товариство (далі - ПАТ) "Первомайський кар`єр "Граніт" звернулося до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ЦВДВС м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ)), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду (далі - ГУПФ) України в Миколаївській області, ГУПФ України в Черкаській області про:
-          поновлення ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт" строку на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом щодо оскарження рішення державного виконавця ЦВДВС м. Черкаси Коломієць І.Г. прийняте у формі постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 лютого 2015 року ВП №46682248 з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року №2а-27/11/1470, пропущеного з поважних причин; 
-          визнання протиправним та скасування рішення державного виконавця ЦВДВС м. Черкаси Коломієць І.Г. прийняте у формі постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 лютого 2015 року ВП №46682248 з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року №2а-27/11/1470.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 23 березня 2011 року на виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року у справі №2а-27/11/1470 судом було видано виконавчий лист №2а-27/11/1470. 
Виходячи зі змісту виконавчого документа, вбачається, що постанова набрала законної сили - 21 березня 2011 року. Строком пред`явлення виконавчого листа на виконання було зазначено один рік. Отже, з урахуванням приписів ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакційній чинній на час виникнення спірних правовідносин"), останньою датою пред`явлення виконавчого листа №2а-27/11/1470 від 23 березня 2011 року була дата - 22 березня 2012 року. Виходячи з матеріалів виконавчого провадження №46682248 вбачається, що вона була подана до ЦВДВС м. Черкаси лише 25 лютого 2015 року.
Також позивач зазначав, що на момент відкриття виконавчого провадження стягувач не подав заяви про примусове виконання, із заявою звернулася інша особа. Так, зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що стягувачем було визначено УПФ України в м. Черкасах, код ЄДРПОУ 37930126, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195. 
Матеріали ВП №46682248 містять заяву від 19 лютого 2015 року №3336/11 про примусове виконання УПФ України в м. Черкасах Черкаської області, яка була зареєстрована в органі ДВС - 25 лютого 2015 року. Станом на 25 лютого 2015 року УПФ України в Первомайському районі було припинене як юридична особа, а відтак не могло мати той або інший процесуальний статус (тобто, бути стягувачем та вчиняти відповідні юридично значимі процесуальні дії).
Таким чином, в силу відсутності (припинення) стягувача з 20 лютого 2012 року, відповідно й відсутності заяви від УПФ України в Первомайському районі, яке визначено стягувачем, відсутності відомостей про наявність повноважень в УПФ України в м. Черкасах виступати від імені УПФ України в Первомайському районі Миколаївської області, заява не мала станом на 25 лютого 2015 року статусу процесуального документа та не могла бути підставою для відкриття виконавчого провадження згідно вимог ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовлено.
Позовну заяву і додані до неї матеріали повернуто.
В апеляційній скарзі ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги:
-          відсутні будь-які докази та достовірні дані (на стадії подання позову до суду) в матеріалах справи №400/1390/20 та в матеріалах безпосередньо виконавчого провадження про те, що боржнику до 16 грудня 2019 року була направлена на адресу зазначену у виконавчому документів (тобто, існувала об`єктивна можливість отримати копію постанови раніше) та вручена копія постанови про відкриття виконавчого провадження з дотриманням вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення;
-          самого факту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження не було достатньо позивачу для висновку про незаконність рішення про відкриття виконавчого провадження та наявність підстав для його оскарження, а також і наявність порушеного права позивача, за наслідком прийняття даного рішення виконавцем (оскільки такого висновку позивач дійшов та об`єктивно міг дійти лише дослідивши ряд документів та встановивши інформацію, яка не відображена в постанові про відкриття виконавчого провадження, однак в тому числі міститься в матеріалах виконавчого провадження). Як зазначалось, також і в позовній заяві, 16 грудня 2019 року, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, позивач не лише отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та ознайомився з її змістом, але й також:ознайомився зі змістом заяви про примусове виконання, на підставі якої відкрите виконавче провадження (зміст якої позивачу не був відомий). Ознайомився зі змістом виконавчого документа (зміст якого позивачу не був відомий); ознайомився в цілому з матеріалами виконавчого провадження й встановив факт відсутності процесуальної заміни стягувача при примусовому виконанні рішення як на стадії подання заяви про примусове виконання, так і в процесі примусового виконання рішення; ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було проведене 16 грудня 2019 року, оскільки саме якраз напередодні боржником було встановлено, що вказане виконавче провадження, на підставі відповідного виконавчого документа відносно відповідної суми заборгованості, взагалі існувало і в рамках виконавчого провадження здійснювались заходи примусового виконання (не пов`язано з тим, що боржник з органами ПФ України добровільно й самостійно врегульовує питання погашення заборгованості і здійснює регулярні платежі направлені на її погашення у відповідному розмірі).
У відзиві ГУПФ України в Черкаській області на апеляційну скаргу вказується, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів у регламентації ст.ст. 73, 74 КАС України, які б підтверджували наявність виключних обставин, що перешкоджали йому вчасно звернутись до суду.
Інших відзивів на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року у справі № 2а-27/11/1470 позов задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на користь УПФ України в Первомайському районі Миколаївської області заборгованість по внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 134 750,04 грн.
Постанова Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №2а-27/11/1470 набрала законної сили 21 березня 2011 року.
23 березня 2011 року судом видано виконавчий лист у справі №2а-27/11/1470.
25 лютого 2015 року виконавчий лист подано до виконання Центральним відділом ДВС м. Черкаси.
16 грудня 2019 року позивач дізнався про порушене право під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.
26 грудня 2019 року позивач звернувся з позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, залишено позовну заяву без руху.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року позовну заяву і додані до неї матеріали повернуто.
31 березня 2020 року ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт" повторно подано адміністративний позов до Миколаївського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 рокувизнано неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, залишено позовну заяву без руху.
09 квітня 2020 року ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду позивачу встановлено десятиденний строк з наступного дня після офіційного закінчення карантину для подачі до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви, в якій вказано інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду та документу про сплату судового збору в розмірі 1 921 грн.
11 серпня 2020 року на виконання вимог зазначеної ухвали позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви та документ про сплату судового збору в розмірі 1 921 грн. В заяві позивач зазначив ті ж самі підстави пропуску строку, що вже були вказані ним у позові та які суд дослідив та визнав неповажними, а саме, що з постановою про відкриття виконавчого провадження від 25 лютого 2015 року та рештою матеріалів виконавчого провадження позивач ознайомився 16 грудня 2019 року, що 26 грудня 2019 року позивач вже звертався до суду з даним позовом (справа №400/25/20) та ухвалою від 03 лютого 2020 року судом повернуто позов. Додатково зазначив, що подав позов в період запровадження карантину, при цьому не вказав причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що, із змісту матеріалів справи та заяви про поновлення строку звернення до суду не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду з даним позовом, адже фактично позивач повторно зазначив причини, які судом визнані неповажними в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. ч.ч.1-3 ст. 122, ч.ч.1, 2 ст. 123, п.9 ч.4 ст. 169, ст.ст. 243, 248, 287 КАС України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно положень ч.2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів(…).
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч.2 ст. 123 цього Кодексу.
При цьому, згідно ч.8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Колегія суддів зазначає, що в справах щодо, зокрема, оскарження постанови органу ДВС про відкриття виконавчого провадження встановлюється спеціальний 10-денний строк звернення до суду.
Крім того, день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Колегія суддів звертає увагу, що десятиденний строк, встановлений ч.2 ст. 287 КАС України, на думку позивача, почався 16 грудня 2019 року та останнім днем звернення є 26 грудня 2019 року.
В позовній заяві позивач вказував, що він первісно звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою щодо оскарження рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження 25 лютого 2015 року ВП №4668248 - 26 січня 2019 року. Позовна заява надійшла на адресу Миколаївського окружного суду 03 січня 2020 року.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року (у справі №400/25/20) визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду та вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків шляхом подання:
-          заяви, в якій вказано інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду;
-          документ про сплату судового збору в розмірі 5 763 грн.;
-          позовну заяву для суду, відповідача та третіх осіб, в якій зазначити обґрунтування вимог про визнання протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 15 липня 2019 року та закінчення виконавчого провадження №46682248 від 15 липня 2019 року відповідно п.4 ч.5 ст. 160 КАС України.
29 січня 2020 року позивач на виконання ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду 08 січня 2020 року, подав заяву №2, в якій наголошував, що 28 січня 2020 року ним направлено до суду заяву №1 від 27 січня 2020 року, в якій позивач заявив лише одну вимогу немайнового характеру (визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №46682248), а тому позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 1 921 грн.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача, що ним направлялась заява №1, в якій він змінив позовні вимоги, адже станом на 03 лютого 2020 року заява №1 до суду першої інстанції не надходила.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції просив надати копію позовної заяви для суду, відповідача та третіх осіб, в якій зазначити обґрунтування вимог про визнання протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 15 липня 2019 року та закінчення виконавчого провадження №46682248 від 15 липня 2019 року відповідно п.4 ч.5 ст. 160 КАС України, зазначеного недоліку позивач не усунув, лише зазначив про наявність заяви №1, якою позовні вимоги змінені.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі №400/25/20 позовну заяву і додані до неї матеріали повернуто.
Позивач зазначав в адміністративному позові та апеляційній скарзі у справі №400/1390/20, що вищевказану ухвалу ним було отримано 19 лютого 2020 року.
31 березня 2020 року ПАТ "Первомайський кар`єр "Граніт" повторно подано адміністративний позов до Миколаївського окружного адміністративного суду (а.с.1-7).
Колегія суддів акцентує увагу, що повернення адміністративного позову та повторне звернення до суду не зупиняє 10-денного процесуального строку на оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду на оскарження рішення державного виконавця, оскільки повторне звернення до суду відбулось через 41 день (19 лютого 2020 року - день отримання ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі №400/25/20 та 31 березня 2020 року - день повторного звернення до суду).
Також колегія суддів зазначає, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (п.41).
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду, що свідчить про безпідставність відповідних доводів позивача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, встановлений положеннями ст. 287 КАС України, є неповажними.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року. 

Головуючий: 	 	Бітов А.І.	
Суддя:  Суддя:	    	Лук`янчук О.В.    Ступакова І.Г.