ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/16962/19                                         Головуючий в 1 інстанції Єпішин Ю.М.
Номер провадження 22-ц/819/949/20                                         Доповідач Орловська Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                                          Орловської Н.В.
суддів                                                                      Кутурланової О.В.
                                                       Майданіка В.В.
секретар                                                Литвиненко В.О.
за участю прокурора Хамідової Е.Ф.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2020р. у складі судді Єпішина Ю.М. у справі за скаргою  ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вчинені ним на виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

       27.08.2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , Прокуратура Херсонської області.
Вказана скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП № 40191044 із виконання виконавчого листа №2-1208/11, виданого 17.05.2011 р. Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина. Державним виконавцем протиправно внесені відомості до Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , як боржника, та надано неправдиві відомості в УПСЗН про наявність заборгованості по сплаті аліментів із 1.01.2018р. по 1.06.2019р., оскільки скаржник ніколи не ухилявся від сплати аліментів, не змінював місця проживання та місця роботи. 
24.10.2018 р. скаржник повідомив державного виконавця про те, що 04.09.2018 р. він незаконно звільнений з основного місця роботи, проте з 06.11.2018 р. йому буде виплачуватися пенсія, у зв`язку з чим просив направити виконавчий лист до Пенсійного фонду України в Херсонській області. 
Проте, державний виконавець Чугунова Г.О. почала розраховувати заборгованість аліментів на дитину, не повідомивши вчасно про це заявника, не надала до Пенсійного фонду України в Херсонській області постанову про звернення стягнення з доходу заявника, а лише 02.01.2019 р. зазначила у розрахунку суму боргу по аліментам станом на 01.01.2019 р. у розмірі 2957,50 грн. 
Вказані обставини стали підставою для відмови у призначенні скаржнику житлової субсидії.
Про початок нарахування заборгованості по аліментам платник аліментів повідомлений не був. Також не був надісланий скаржнику складений 27.12.2018р. розрахунок заборгованості за період з 4.09 по 27.12.2018р. у розмірі 5645,7 грн. За період із листопада 2018р по 18.08.2019р. йому не надано відомостей про встановлену у виконавчому провадженні заборгованість.
При цьому, скаржник не погоджується з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, вчиненим державним виконавцем, яка стала підставою для внесення його до реєстру боржників.
З огляду на викладене та з урахуванням неодноразових уточнень вимог скаржник просив суд:
- визнати неправомірними, дії у ВП № 40191044 старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Чугунової Ганни Олегівни; 
- визнати обґрунтованою скаргу ОСОБА_1 , щодо бездіяльності у ВП № 40191044 державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Чугунової Г.О., протиправною за вказаними заявником у скарзі обставинами; 
- визнати неправомірними дії у ВП № 40191044 старшої державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Ольги Беккер; 
- зобов`язати уповноважених осіб Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон видалити відомості про заявника як боржника з ЄР боржників, про що повідомити Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради;
- зобов`язати уповноважених осіб Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області усунути порушення, а саме:
- спростувати надану неправдиву інформацію зазначену старшою державною виконавицею Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон ОСОБА_3 до Дніпровського УПСЗН про заявника як боржника внесену до ЄР боржників повідомлення від 27.12.2018 року у ВП № 40191044; 
- спростувати надану неправдиву інформацію зазначену старшою державною виконавицею Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Чугунової Г.О., у листі від 25.06.2019 року № 21003, в якому надала завідомо неправдиву інформацію щодо заборгованості за аліментами ОСОБА_1 де вказано «За період 01.01.2018 - 01.05.2018 борг 1277, 28 грн., з 01.05.2018 - 01.10.2018 борг 1278, 26 грн., з 01.10.2018 по 01.06.201.9 борг 6379, 50 грн., відомості знаходяться у матеріалах ВП № 40191044; 
- спростувати надану неправдиву інформацію зазначену старшою державною виконавицею Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Ольгою Беккер у розрахунку від 26.11.2019 року за № 38749, відомості знаходяться у матеріалах ВП № 40191044.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської  області від 28.02.2020р. у задоволенні скарги відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що державний виконавець при визначенні мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням ст. 182 СК України.
При цьому суд першої інстанції зазначив, що спір в частині розміру заборгованості по аліментам підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом. Заявлені вимоги в частині спростування недостовірної інформації також не підлягають розгляду за правилами, визначеними розділом VII ЦПК України і мають бути заявлені шляхом подачі відповідного позову. 
На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги. 
В апеляційній скарзі (а.с.119-137) з урахуванням доповнення до апеляційної скарги (а.с.141-143), додаткових пояснень (а.с.144-149) та письмових пояснень (а.с.206-211) ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а також неповно встановлено обставини, які мають значення для справи.
Зокрема скаржник вказує на те, що судом не були враховані його доводи та міркування, викладені у скарзі, а також не надано належної правової оцінки усім доказам, наявним в матеріалах справи.
Скаржник наголошує, що бездіяльність та дії старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Херсона Чугунової Г.О. не тільки неправомірні, але мають ознаки злочину у сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а саме за ч. 2 ст.365-2 КК України.
У відзиві на апеляційну скаргу старший державний виконавець Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Беккер О. заперечує доводи апеляційної скарги, просить відмовити у її задоволенні, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2020 р. залишити без змін. 
Вважає, що дії державного виконавця у межах виконавчого провадження №40191044 відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 доводів відзиву не визнає з підстав, викладених раніше у апеляційній скарзі з доповненнями та поясненнями.
Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області, перебуває виконавчий лист, виданий Суворовським районним судом м. Херсона 17.05.2011 по справі № 2-1208/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28.01.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 
27.12.2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Херсона ГТУЮ у Херсонській області направлено ОСОБА_1 повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, оскільки станом на 27.12.2018 р. у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку за період з 04.09.2018 по 27.12.2018 становить 5645,7 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три місяці. 
Листом від 25.06.2019 р. № 21003 Дніпровський РВ ДВС міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області повідомив Дніпровський УПСЗН про те, що за період 01.01.2018-01.05.2018 р. заборгованість зі сплати аліментів за вищезазначеним виконавчим листом становить 1277,28 грн., з 01.05.2018р. – 01.10.2018 р. – 1278,26 грн., з 01.10.2018 р. по 01.06.2019 р. – 6379,50 грн. 
Згідно розрахунку Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 26.11.2019р. № 38749 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на жовтень 2019 р. становить 2528,44 грн.
16.12.2019 р. УПСЗН Дніпровського району надано ОСОБА_1 повідомлення № 22676 про відмову у призначенні субсидії по оплаті житлово – комунальних послуг у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 за даними Єдиного реєстру боржників має заборгованість за виконавчим провадженням про стягнення аліментів понад три місяці.
Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 зі скаргою до суду. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне. 
Як вбачається зі змісту скарги з урахуванням останньої її редакції, у взаємозв`язку з її прохальною частиною, скаржник пов`язує порушення своїх прав з протиправним, на його думку, внесенням про нього, як про боржника, відомостей до Єдиного реєстру боржників. 
Відповідно до ч.1,2 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.
Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.
Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.(ч. 5 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. (ч. 7 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Згідно п. 5 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, виконавець виносить повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.
Системний аналіз наведених норм закону свідчить про те, що у передумовою для внесення відомостей про особу, як про боржника, до Єдиного реєстру боржників є наявність у такої особи заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці. 
З матеріалів справи вбачається, що підставою для внесення до Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_1 , як про боржника, став здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості боржника по аліментам за період з 04.09.2018 по 27.12.2018 р., яка згідно повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників склала 5645,7 грн. (а.с.23)
ОСОБА_1 заперечує зазначену суму заборгованості, вважаючи що мав право на відстрочку або звільнення від сплати аліментів, оскільки вказана заборгованість утворилася не з його вини, а внаслідок неправомірного, на його думку, звільнення з основного місця його роботи. Крім того, вважає, що розрахунок суми заборгованості по аліментам мав бути здійснений виходячи з мінімального його розміру, який складає 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, не надав правової оцінки підставам включення ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників та правильності здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам за період з 04.09.2018 по 27.12.2018 р., зазначивши що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.01.2020 р. по справі № 466/6206/18 спір в частині розміру заборгованості по аліментам підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження. 
Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження  мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.
Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою  щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18.
Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада    2019 року, прийнятій до передачі справи на розгляд об`єднаної палати,    у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19, розглядався зазначений вище спір саме шляхом подачі скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів.
Враховуючи, що питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку  судового контролю за виконанням судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, тому правильність здійсненого державним виконавцем розрахунку суми заборгованості по аліментам підлягає з`ясуванню в межах розгляду даної справи.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що до вересня 2018 року включно утримання аліментів з ОСОБА_1 здійснювалося державним виконавцем шляхом звернення стягнення з заробітної плати боржника, отриманої ним за місцем роботи Філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс». 
Наказом №65-К від 04.09.2018 р. ОСОБА_1 звільнено з роботи в Філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» та повернуто виконавчий документ про стягнення з нього аліментів до Дніпровського РВ ДВС.
Згідно відомостей звіту Філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» про здійснені відрахування та виплати щодо ОСОБА_1 за період з 01.07.2018 р. по 30.09.2018 р. за постановою від 27.12.2013 р. у ВП № 40191044, виданою за виконавчим документом № 2-1208/11 від 17.05.2011р., утримано 3469,70 грн., в тому числі за вересень 2018 року утримано аліменти в сумі 2547,96 грн. (а.с.15) 
Отже, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано аліменти по 30.09.2018 р. включно. 
Крім того, судом встановлено та не спростовано заявником, що з моменту свого звільнення ОСОБА_1 не працював, та державного виконавця не повідомляв про наявний у нього фактичний дохід, а тому порядок та розмір стягнення аліментів визначається у відповідності до положень ст. 195 СК України, якою у редакції, чинній із 09.06.2017р., заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. (ч. 2 ст. 195 СК України)
Згідно відомостей з офіційного сайту Міністерства фінансів України (https://index.minfin.com.ua/ua/labour/salary/average/hersonskaya/) та Головного управління статистики у Херсонській області (http://www.ks.ukrstat.gov.ua/arkhiv-2018-roku/2310-serednya-zarobitna-plata-shtatnikh-pratsivnikiv-za-vidami-ekonomichnoji-diyalnosti-u-2018-rotsi.html) середня заробітна плата по Херсонській області у жовтні 2018 р. складала 7271 грн., у листопаді 2018 р. – 7234 грн., у грудні 2018 р. – 8495 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах, що сплачувались із 28.01.2011р. аліменти за період часу із січня 2017р. сплачувались щомісяця у розмірі меншому ніж 1\4 частка від доходу платника, внаслідок чого виконавцем визначалась заборгованість, сукупний розмір якої з часу відкриття виконавчого провадження і до 1.10.2018р. становив 11 818,46грн., що не суперечить ч.6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що довідка № 38749 від 28.11.2019р. не містить інформації про встановлену заборгованість платника аліментів за період із 1.05.2014р. по 1.11.2019р., оскільки не містить відомостей про фактично отриманий ним дохід, у тому числі і за спірний період часу з 4.09 по 27.12.2018р. ( а.с.97).
Вказана довідка містить визначення 30% прожиткового мінімуму, а також розрахунок щомісячних платежів у розмірі 1\4 частини від середньомісячної заробітку по м. Херсону, необхідного для стягнення із платників аліментів, які не мають доходу, тоді як ОСОБА_1 отримував дохід у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи до часу звільнення 4.09.2018р.( а.с.97).
Крім того, суд встановив, що із часу звільнення 4.09.2018р. ОСОБА_1 не надавав доказів щодо сплати аліментів у період з 01.10.2018 по час нарахування йому пенсії за віком 6.11.2018р., а тому нараховані державним виконавцем суми заборгованості щомісячних платежів у розмірі 1\4 частини середньої заробітної плати у даній місцевості відповідає вимогам ч.3 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження та ч.2 ст. 195 СК України.
Таким чином, сума заборгованості з 01.10.2018 по 31.12.2018р становить 5750 грн., та визначена державним виконавцем станом на 27.12.2018 р. за наявною у нього інформацією про доходи платника вказаний період, а тому державний виконавець встановив заборгованість зі сплати аліментів в загальній сумі 5645,7 грн. із врахування неповного місяця грудня 2018р. 
27.12.2018 року Дніпровським РВ ДВС отримано довідку Пенсійного фонду України про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач пенсії. Наявність такої інформації стало підставою здійснення перерахунку раніше встановленої заборгованості із врахуванням фактично отриманий платником доходу у вигляді пенсії, призначеної із 6.11.2018р. 
При цьому матеріали справи не містять доказів про те, що скаржник надавав державному виконавцю інформацію про призначення йому пенсії у листопаді 2018 р.
Неприйнятними є доводи заявника про наявність підстав для звільнення його від сплати аліментів за жовтень 2018 р. у зв`язку з його звільненням з роботи, оскільки згідно ч. 2 ст. 197 СК України питання щодо звільнення платника аліментів від сплати заборгованості вирішується судом за його позовом. Проте, у межах розгляду даної справи такої вимоги скаржником не заявлялося. 
Щодо доводу скаржника про неправомірне обчислення державним виконавцем мінімального розміру аліментів у сумі, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у той час як за виконавчим листом передбачено стягнення аліментів у сумі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на момент видачі Суворовським районним судом м. Херсона виконавчого листа №2-1208/11) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №  2037-VIII, який набув чинності 8.07.2017р. частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 р. № 2475-VIII, який набув чинності з 28 серпня 2018 року, абзац другий частини другої статті 182 Сімейного кодексу України після слова "Мінімальний" доповнено словом "гарантований".
Отже, вказаними законами збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначено такий розмір аліментів як гарантований. 
Відповідно до п. 4 розділу ХVI Інструкції виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.
Таким чином, з набранням чинності Закону України від 17 травня 2017 року №  2037-VIII та Закону від 03 липня 2018 р. № 2475-VIII визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), державний виконавець не може визначити  їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є гарантованим.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 р. у справі № 536/1557/17, оскільки у даній постанові Верховний Суд зробив висновок про те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, тобто в судовому порядку.
Проте, вимоги щодо зміни розміру аліментів не є предметом розгляду у даній справі. 
Отже, враховуючи наведені обставини справи та встановивши, що станом на 27.12.2018 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за три місяці, дії державного виконавця щодо внесення до Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , як про боржника відповідають вище наведеним приписам ЗУ «Про виконавче провадження».
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені скаржником вимоги в частині спростування недостовірної інформації не підлягають розгляду за правилами, визначеними розділом VII ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень), а мають бути заявлені шляхом подачі відповідного позову. 
Таким чином, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні скарги, правильно по суті вирішив спір, однак помилився щодо мотивів відмови, у зв`язку з чим згідно ст. 376 ЦПК України оскаржене судове рішення в мотивувальній частині належить змінити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу  Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2020р. в мотивувальній частині змінити, виклавши її в редакції цієї постанови.
В решті це ж рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2020 року. 

Головуючий                                ______________                        Н.В.Орловська

Судді:                                        ______________                        О.В.Кутурланова

                                       ______________                        В.В.Майданік