ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 р.	Справа № 520/9831/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання   Цибуковської А.П.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., повний текст складено 08.01.20 року по справі № 520/9831/19
          за позовом               Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський елеватор"           
          до             Головного управління ДПС у Харківській області                                   
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шевченківський елеватор", звернувся  до Харківського окружного адміністративного суду до   Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:  визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення  0000010515, 0000020515, 0000030515 від 10.09.19, прийняті за результатами перевірки ТОВ Шевченківський елеватор на підставі акту від 29.08.2019 р.  2996/20-40-14-18-07/42977130; судові витрати покласти на відповідача.
11 грудня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення  0000010515,  0000020515,  0000030515 від 10.09.19, прийняті за результатами перевірки ТОВ Шевченківський елеватор на підставі акту від 29.08.2019 р.  2996/20-40-14-18-07/42977130.
Стягнуто на користь ТОВ " Шевченківський елеватор"  за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області  судовий збір у розмірі 6559 грн. 89 коп.
27.12.2019 року додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду стягнуто на користь ТОВ "Шевченківський елеватор"  за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області  витрати на правничу допомогу у розмірі 246207 грн. 00 коп.
Не погодившись із прийнятим  додатковим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене додаткове рішення, у задоволенні заяви ТОВ " Шевченківський елеватор" відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на помилковість прийнятого судом першої інстанції додаткового рішення з огляду на неспіврозмірність витрат на правову допомогу. Звертає увагу на неспіврозмірність із складністю справи, незначний обсяг застосованих норм, незначний обсяг матеріалів (документів у справі) справи, неспіврозмірність з часом, витраченим на виконання відповідних робіт та неспіврозмірність з обсягом наданих послуг та виконаних робіт, відсутність публічного інтересу до справи.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач, наполягаючи на законності  та обгрунтованості додаткового рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване  додаткове рішення без змін.
Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 246207 грн. 00 коп., суд першої інстанції виходив з того, що витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до пункту 1 частини третьої цієї статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З огляду на зазначені норми вбачається, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.18 у справі 815/4300/17, від 11.04.18 у справі 814/698/16, від 18.10.18 у справі 813/4989/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, на підтвердження розміру понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано: договір про надання правової правничої допомоги б/н від 01.08.2019, укладений між  АО «ЛОУ УОЛВС» та ТОВ « Шевченківський елеватор», додаткова угода від 16.09.2019 до Договору про надання правової допомоги б/н від 01.08.2019, за умовами яких адвокатське об`єднання надає підприємству наступні види правової допомоги: представляє інтереси  в судових органах, перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів підприємства,  надає допомогу в укладанні та організації контролю за виконанням договорів, надає консультації, висновки, складання позовної заяви до ГУ ДПС У Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень  0000010514, 0000020515, 0000030515 від  10.09.2019 року, прийнятих на підставі акту перевірки від  29.08.2019  2996/20-40-14-18-07/42977130, надання усних консультацій без/ з вивченням  документів, складання пояснень, заперечень, клопотань тощо, додатків до позовної заяви, відправка копій документів сучасникам справи,  аналіз судової практики, тощо; супроводження справи (участь в судових засіданнях в Харківському окружному адміністративному суді) - п.1 Додаткової Угоди від 16.09.2019 року, п.21.1 Договору про надання правової допомоги б/н від 01.08.2019.
Згідно додатку до Договору б/н від 01.08.2019 вартість гонорару залежить від складності справи, розміру ціни позову, впливу на репутацію та публічного інтересу та визначається як добуток між розрахунковим часом на надання послуги та відповідним коефіцієнтом; у разі наявності декількох критеріїв одночасно, застосовуються усі коефіцієнти;  визначення тривалості  участі в судовому засіданні визначається з урахуванням часу очікування початку  судового засідання, в тому числі якщо останнє не відбулося або відбулось не з вини представника.
На підтвердження надання правової допомоги АО «ЛОУ УОЛВС» під час розгляду справи 520/9831/19 надано акт  прийому - здачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги б/н від 01.08.2019 від 11.12.2019, згідно якого адвокатським об`єднанням надано послуги  зі складання адміністративного позову  (затрачено 11,5 годин), складання відповіді на відзив (затрачено 4 години), складання пояснень у справі (затрачено 0,5 годин), надання усних консультацій з вивченням документів у справі (затрачено 5 годин),  аналіз судової практики у справі (затрачено 5,5 годин),  участь у  судовому засіданні у справі (затрачено 3 години),  за загальним підсумком з урахуванням місячного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України « Про державний бюджет на 2019 рік» та критерію «розмір ціни позову», який дорівнює 2, вартість наданих послуг складає 246207.00 грн.
Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У справі "East/WestAllianceLimited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява  34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Колегія суддів звертає увагу на те, що заявлена сума заявлених витрат на правову допомогу складає  246207.00 грн., що є більш ніж 50% від ціни позову, а тому в заявленому розмірі  не відповідає критеріям співмірності.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що даний спір не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом до її розгляду.
Також, колегія суддів вважає непідтвердженим затрачений згідно акту  прийому - здачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги б/н від 01.08.2019 від 11.12.2019 року час зі складання адміністративного позову  (11,5 годин) , а тому відшкодуванню підлягають 30 000 грн. замість вказаних 95 979 грн.
Також, вартість послуг зі складання відповіді на відзив підлягає зменшенню до 10 000 грн. замість вказаних 33 384 грн., з огляду на те, що відповідь на відзив містить аналогічні обгрунтування, що і позовна заява, що, у свою чергу, не потребувало 4 годин для її складення та підготовки.
При цьому, складання пояснень у справі, на які, як зазначив позивач витрачено 0,5 годин за вартістю  4 173 грн. також є завищеною сумою та підлягає відшкодуванню в розмірі  2000 грн., враховуючи відсутність підтвердження саме вказаного затраченого часу та наявність в матеріалах справи пояснень на одному аркуші справи (т.1 а.с.164).
Вартість послуг з надання усних консультацій з вивченням документів у справі  на думку колегії суддів підлягає відшкодуванню в розмірі 21000 замість заявлених  41 730 грн.  з огляду на відсутність підтвердженого затраченого часу саме у  кількості 5 годин. 
Посилання на вартість послуги з  аналізу судової практики у справі та витрачання часу 5,5 годин, колегія суддів також вважає необгрунтованими  в сумі 45 903 грн., оскільки адвокат, як професійний юрист, орієнтується в сучасному правовому просторі, а тому відшкодуванню підлягають  12 000 грн.
Вартість послуг з участі у  судовому засіданні у справі підлягає відшкодуванню у заявленому розмірі 25 038 грн.
Таким чином,  враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, колегія суддів  приходить до висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 100038,00 грн.
Посилання апелянта на вимоги ч.7 ст.134 КАС України, згідно якої обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначеними нормами не встановлюється звільнення позивача від обов`язку доведення розміру здійснених витрат, а також звільнення суду від обов`язку суду, при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Крім того, згідно правової позиції, що міститься в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі  716/155/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, повинна враховуватись судом апеляційної інстанції, не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами витрати позивача на правничу допомогу, розподілу не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ
Згідно ч. 1ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового додаткового рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський елеватор" витрати на правничу допомогу в розмірі 100 038 гривень.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити частково.
          Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року по справі № 520/9831/19 скасувати.
          Ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський елеватор" витрати на правничу допомогу в розмірі 100 038 гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.І. Сіренко	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  15.10.2020 року