Номер провадження: 22-ц/813/6303/20 
Номер справи місцевого суду: 495/518/17
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2020                                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я., 
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року у складі судді Мишко В.В.,
в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про роз`яснення заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2017 у цивільній справі №495/518/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення та поновлення у реєстрації. 
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення рішення суду від 19.06.2017 у цивільній справі №495/518/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення та поновлення у реєстрації.
Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції або, скасувавши ухвалу, роз`яснити рішення суду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за даними сайту «Судова влада Білгород-Дністровський» з`явилася інформація, що розгляд заяви призначено на 11.03.2020 о 14:30, але, як виявилось, ухвалу було винесено 27.02.2020. Суд мав виносити ухвалу з обов`язковим повідомленням осіб про час та місце розгляду заяви. Власниками квартири АДРЕСА_1 є неповнолітні особи, які не є сторонами виконавчого провадження та заперечують проти вселення позивача в квартиру, оскільки вони не були відповідачами та рішення суду взагалі щодо них не існує. Законом встановлено, якщо вселенню перешкоджає особа, яка не є боржником (а нові власники – діти і не є боржниками), суд має роз`яснити, що в такому разі позивачу – стягувачу слід звернутися до суду до нових власників про вселення.
Учасники справи 13.10.2020 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи з посиланням на хворобу ОСОБА_2 та перебування ОСОБА_3 не сесії, хворобу їх адвоката.
Проте клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Справа тривалий час перебуває на розгляді в апеляційному суді, внаслідок чого не виконується рішення суду першої інстанції 2017 року, яке набрало законної сили.
Клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є повторним, предметом розгляду є заява про роз`яснення рішення, яка не передбачає особистої явки учасників справи, а у апеляційній скарзі викладені всі доводи, які є достаніми для розгляду питання, тому скаргу розглянуто без участі сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суду від 19.06.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі; вселено його в квартиру АДРЕСА_1 , поновлено ОСОБА_1 реєстраційний облік у зазначеній квартирі.
Постановою апеляційного суду Одеської області від 06.12.2018 заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2017 залишено без змін.
14.02.2020 ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з заявою про роз`яснення заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2017.
Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.
Рішення, яке просить роз`яснити сторона розглянуто у заочному порядку, що передбачає повідомлення учасників про дату, час та місце розгляду заяви про його роз`яснення. 
Натомість доказів того, що суд першої інстанції повідомляв учасників даної справи про розгляд заяви матеріали справи не містять.
Зважаючи на відсутність жодних відомостей про намір суду повідомити заявника про дату, час та місце розгляду справи, доводи апеляційної скарги про недотримання судом норм процесуального права щодо належного сповіщення слід вважати обґрунтованими.
Порушення процесуальних норм права є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Як роз`яснено в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`яснені рішення.
При цьому, у заяві про роз`яснення рішення повинно зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Суд зазначає, що роз`ясненню підлягають судові рішення у разі, якщо без такого роз`яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання рішення внаслідок неясності його резолютивної частини. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання судового рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст судового рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина судового рішення має відповідати його резолютивній частині.
Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке судове рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суть і не торкаючись питань, які не були предметом розгляду. 
В заяві про роз`яснення рішення заявниця посилається на те, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суду від 19.06.2017, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено; вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та поновлено йому реєстраційний облік у зазначеній квартирі. Проте, відповідачі не є власниками вказаного помешкання, наразі власниками квартири є діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які не були учасниками судового провадження та сторонами у даному спорі. Отже, на думку заявниці вселення сторонньої особи в квартиру, яка належить іншим власникам, не передбачено заочним рішенням суду від 19.06.2017.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що на час прийняття заочного рішення від 19.06.2017 про вселення позивача до квартири, її власником була ОСОБА_3 яка виступала у даній справі у якості відповідача. Про наявність заочного рішення щодо зобов`язання вселити позивача ОСОБА_1 в квартиру відповідачу ОСОБА_3 було відомо. Проте, після прийняття заочного рішення ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договори дарування спірної квартири. На час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які прийняли у дар квартиру та наразі є її власниками, відповідачами не були. 
Таким чином, підставою для роз`яснення рішення заявницею наведено підстави, які не існували на час ухвалення рішення, самі висновки суду є зрозумілими та не викликають іншого тлумачення, тому заява ОСОБА_3 про роз`яснення заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суду від 19.06.2017 задоволена бути не може.
Разом із тим, обгрунтованими є доводи скарги про розгляд заяви про роз`яснення рішення без належного повідомлення учасників справи, що є підставою скасування ухвали суду на підставі п.3ч.3ст.376 ЦПК України.
Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду – скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні заяви з мотивів та підстав, викладених вище.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суду від 19.06.2017 відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 26.10.2020.

Головуючий: 
                                                                                    
            Судді: