ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 листопада 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/8049/20
Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1268/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К. 
секретар: Позняк О.М.
Заявник: ОСОБА_1 
Суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович
Стягувач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк»
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича (суддя Логвіна Т.В.), постановлену у м.Чернігів, повний текст ухвали складено 16 вересня 2020 року,            
                                         В С Т А Н О В И В:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просила поновити строк на оскарження, визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. щодо винесення постанов від 05.08.2020 року: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної суми винагороди; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження; про звернення стягнення на майно боржника; про арешт коштів боржника; про арешт майна боржника; про зупинення виконавчого провадження від 25.08.2020 року у виконавчому провадженні №62727935; скасувати вказані постанови приватного виконавця. Скарга мотивована тим, що 04 серпня 2020 року до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. звернулось АТ «УкрСиббанк» із заявою про відкриття виконавчого провадження та виконавчим листом Деснянського районного суду м.Чернігова №750/9033/15ц2/750/131/16 від 13 березня 2020 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь банку 11 059,43 доларів США заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. 05 серпня 2020 року на підставі вказаного виконавчого листа приватним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене, про звернення стягнення на майно боржника, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника. Даними постановами заарештовано пенсійний рахунок ОСОБА_1 в АТ «Альфа Банк» та зарплатний рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», відповідно вона не має змоги викоритовувати вказані кошти і втратила засоби для існування для себе і двох дітей. Також накладено арешт на кредитні картки заявниці в АТ «Альфа Банк» та АТ «Кредіагріколь Банк», у зв`язку з чим вона не може вносити обов`язкові платежі на погашення використаних кредитних коштів, що призводить до утворення нових боргів. ОСОБА_1 вказувала, що приватним виконавцем  неправомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та всі подальші процесуальні документи, оскільки на час звернення банку до приватного виконавця існувала чинна заборона на виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 17 січня 2020 року. Також заявниця посилалась, що 04 вересня 2020 року Деснянським районним судом м.Чернігова винесено ухвалу, якою її скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. повернуто без розгляду у зв`язку із невідповідністю скарги вимогам ч.2 ст.183 ЦПК України. Вказує, що фактично лист із вказаною ухвалою було отримано нею лише 14 вересня 2020 року.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2020 року скаргу залишено без розгляду. Ухвалу суду мотивовано тим, що відсутні достатні підстави вважати, що строк для звернення до суду із скаргою пропущено заявницею з поважних причин.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належного об`єктивного обґрунтування відсутності поважних причин для залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 . 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.
По справі встановлено, що 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 04 вересня 2020 року вказану скаргу повернуто заявнику без розгляду у зв`язку з тим, що заявником не було додержано вимог ч.ч. 1, 2 ст.183 ЦПК України, а саме до скарги не додано доказів її надіслання (надання) іншим учасниками справи. 
Вказану ухвалу суду було направлено ОСОБА_1 09 вересня 2020 року, що підтверджується копією конверту на а.с.38, а згідно з довідкою Обслуговуючого кооперативу «Престиж 2010» заявниця, яка мешкає в масиві «Престиж» на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району, 14 вересня 2020 року від голови кооперативу отримала лист з Деснянського районного суду (а.с.37).
Після отримання копії ухвали про повернення скарги ОСОБА_1 14 вересня 2020 року повторно подала до суду скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М.
Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
За змістом статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.
Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 554/352/18, які в силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися апеляційним судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. 
Суд першої інстанції не обгрунтував свого висновку про відсутність підстав для поновлення заявниці строку для звернення до суду із скаргою. 
Колегія суддів апеляційного суду враховує, що підставою для залишення без розгляду первісної скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця було лише ненадіслання заявницею копій скарги іншим учасникам справи, інші підстави для поновлення строку заявницею не вказувалися і судом не розглядалися. Апеляційний суд також приймає до уваги, що на даний час залишається нерозглянутим питання, зокрема щодо правомірності накладення арештів на пенсійні та зарплатні рахунки ОСОБА_1 , вказане питання має важливе значення для заявниці, отже апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення скарги без розгляду є необгрунтованим.  
Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року відзначив, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу суду належить скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 24 листопада 2020 року.

Головуючий:                                                             Судді: