ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1185/20  Номер провадження 22-ц/814/2494/20	Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого: судді Триголова В.М.
Суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"
на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2020 року
у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що, відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг та 26.04.2019 року ним було підписано Заяву №б/н, що скидає між ОСОБА_1 та позивачем кредитний договір. Вказує, що згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, розмір кредитного ліміту відповідача було збільшено до 9000,00 грн.
Зазначають, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 15.04.2020 року складає: 16697,70 грн., з яких: 9681,46 грн. – заборгованість за кредитом, в тому числі – 00,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту та 9681,46 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками; 4411,72 грн. – заборгованість за простроченими відсотками; 1333,20 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 0,00 грн. – нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг – 500,00 грн. – штраф (фіксована частина); 771,32 грн. – штраф (процентна складова).
З урахуванням наведеного Банк прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 26.04.2019 року станом на 15.04.2020 року в розмірі 16697,70 грн. та вирішити питання судових витрат.

Зочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2020 року позов, задоволено частково. 
Стягнуто з гр.  ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 9681,46 грн. за кредитним договором № б/н від 26.04.2019 року та понесені судові витрати у розмірі 1218,75 грн.

З вказаним рішенням не погодився позивач, який, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати в частині відмовлених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимог АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін; вирішити питання судових витрат.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що,підписуючи анкету-заяву відповідач пройшов ідентифікацію в Банку, а тому повторне заповнення будь-яких Анкет-Заяв або підписання інших додаткових документів не вимагалось згідно процедури, що затверджена наказами по Банку та не суперечить чинному законодавству. Окрім того, вказує, що відповідачем було підписано довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), в якій Відповідач особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використання кредитної карти, зокрема і щодо сплати відсотків та штрафу.
Зазначає, що заборгованість за процентами за весь період нараховувалась саме за визначеними паспортом споживчого кредитування ставками. Вказаним паспортом також передбачена сплата позичальником неустойки, яка пропри те протиправно була відхилена місцевим судом.
Також, зауважує, що відповідач жодних заперечень проти позову не надав, а в матеріалах справи міститься конкретна редакція Умов та Правил надання банківських послуг, до якої приєднався відповідач та наявна Довідка, підписана відповідачем, в якій викладено основні умови кредитування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечувалось сторонами, що 26.04.2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.14).

Також, до позову Банком додано Довідку (Пам`ятку клієнта) про умови кредитування з використання кредитного продукту - картки «Універсальна» та карти «Універсальна ГОЛД», яка підписана відповідачем 26.04.2019 року (а.с.115-16).

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 15.04.2020 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 16697,70 грн., яка складається з:- 9681,46 грн. – заборгованість за кредитом, в тому числі – 00,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту та 9681,46 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками; - 4411,72 грн. – заборгованість за простроченими відсотками; - 1333,20 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; - 0,00 грн. – нарахована пеня; - 0,00 грн. нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг – 500,00 грн. – штраф (фіксована частина); 771,32 грн. – штраф (процентна складова) (а.с.8-9,10-11).

Задовольняючи вимоги банку в частині стягнення тіла кредиту (простроченого тіла кредиту) суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за кредитом у визначеному розмірі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків та штрафів, суд першої інстанції виходив із того, що Умови та Правила надання банком банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи не містять підпису позичальника, за таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів та штрафів за користування кредитними коштами.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного. 

Рішення суду в частині замовлених вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення тіла кредиту (простроченого тіла кредиту) не оскаржується, відтак, відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Відтак, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила, Умови та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про отримання кредиту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів, штрафів та пені взагалі, визначення розміру процентної ставки, пені та штрафів та рівні визначному в розрахунку заборгованості та умов щодо можливості в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитними коштами 
Окрім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що до даних правовідносин не можна застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (26.04.2019 року) до моменту звернення до суду з указаним позовом (18.05.2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в -заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми відсотків та штрафів.

Доводи апеляційної скарги стовно того, що відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами, при цьому, Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що саме ці, надані Банком до позову, Умови та Правила були чинними під час укладення договору 26.04.2019 року.

Твердження апелянта про те, що заборгованість за процентами за весь період нараховувалась саме за визначеними паспортом споживчого кредитування ставками, суд також до уваги не приймає, оскільки у вказаному паспорті наведені тарифи по двом типам кредитного продукту – карта «Універсальна» та карта «Універсальна Голд», при цьому відомостей, що по кредитному договору укладеному між Банком та відповідачем, застосовувались саме ставки визначені конкретним пунктом Паспорту кредитування, матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382,383 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",- залишити без задоволення.
Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2020 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                В.М. Триголов

СУДДІ                                                        А.І. Дорош

О.А. Лобов