ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22050/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
                  Головуючого судді:                                                                                    Чаку Є.В.,
                  суддів:                                                                                                        Федотова І.В., Єгорової Н.М.
                  за участю секретаря                                                                              Муханькової Т.В.                  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року про роз`яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, 
             ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України м.Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за вислугу років рішення від 16.05.2016 року №103874/03; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України м.Києві призначити ОСОБА_1 з 15 квітня 2019 року пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 25 місяці роботи, а в подальшому довічно здійснювати належні ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугу років щомісячно; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України м.Києва після призначення пенсії невідкладно видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення.   
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2020 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 з 15.04.2019 року пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001) у розмірі 90% від суми обчисленого за останні 24 місяця роботи, а в подальшому довічно здійснювати належні ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугу років щомісячно.           ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення резолютивної частини судового рішення шляхом зазначення у останній обов`язок відповідача здійснити призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001) та її виплату з 15.04.2019 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за 24 місяці роботи, а в подальшому довічно здійснювати належні позивачу виплати пенсії за вислугу років щомісячно, без обмеження граничного розміру пенсії.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року заяву задоволено. Роз`яснено рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2020 року у справі №640/22050/19, а саме вказано: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001) та її виплату з 15.04.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за 24 місяці роботи, а в подальшому довічно здійснювати належні позивачу виплати пенсії за вислугу років щомісячно, без обмеження граничного розміру пенсії.
Не погодившись з таким рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому ухвала є законною та обґрунтованою.
08.12.2020 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави вважати, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Отже, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не вирішуючи питань, які не були предметом судового розгляду.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що   їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Верховний Суду України в своїй ухвалі від 13.07.2016 справа № 21-452іп16 зазначив, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
Водночас, підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта, є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
За роз`ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.
В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
В даному випадку у заяві про роз`яснення рішення позивач зазначив, що рішення суду набрало законної сили та було направлено на виконання до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повідомило ОСОБА_1 , що призначення пенсії буде здійснено з обмеженням її максимального розміру. Вказані обставини на переконання позивача свідчать про існування значної ймовірності неправильного виконання зазначеного рішення суду. Зокрема, Головним управління Пенсійного фонду України в м.Києві визначено суму призначеної пенсії у розмірі 5 099,56 грн., а відповідно до рішення суду сума належних пенсійних виплат за Законом України «Про прокуратуру» складає 44 583,78 грн.
Суд першої інстанції, проаналізувавши матеріали справи правильно зазначив, що оскільки пенсія позивачу за вислугу років призначалась згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції від 26.07.2001) без обмеження її граничного розміру, сума належних пенсійних витрат за Законом України «Про прокуратуру» повинна складати 44 583,78 грн. (з урахуванням відомостей, що містяться у довідці прокуратури Київської області про розмір заробітної плати від 08.04.2019 №18ф-58).
Враховуючи те, що відповідачу не зрозуміле зазначене рішення суду в частині  наявності чи відсутності підстав для обмеження граничного розміру пенсії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.02.2020 року в цій частині.
При цьому колегією суддів не береться до уваги  посилання апелянта, які зводяться до непогодження з висновками суду наведеними у рішенні, оскільки апелянт був наділений процесуальним правом на подання апеляційної скарги на таке рішення, однак таким правом не скористався.
Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року про роз`яснення судового рішення - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 09.12.2020 року.

          Головуючий суддя:                                                                         Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                          І.В. Федотов

                                                                                                            Н.М. Єгорова