Ухвала
    
05 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 211/475/20
провадження № 61-13860cк20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», яка підписана представником Артемовим Артемом Олексійовичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АТ «Укргазбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 30 101,79 грн.
 
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № ВВ4-24897-Ф/17-DОМ від 25 січня 2017 року станом на 05 грудня 2019 року в загальному розмірі 30 101,79 грн, яка включає: заборгованість за кредитом (поточна) - 11 475,94 грн, заборгованість за кредитом (прострочена) - 10 540,42 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом (поточна) - 487,03 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена) - 7 598,40 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2020 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № ВВ4-24897-Ф/17-DОМ від 25 січня  2017 року заборгованість за кредитом (поточна) - 11 475,94 грн, заборгованість за кредитом (прострочена) - 2 361,57 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
 
15 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку ПАТ АБ «Укргазбанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Артемовим А. О., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року. ПАТ АБ «Укргазбанк» посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ціна позову у справі № 211/475/20 становить 30 101,79 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 211/475/20 є малозначною у силу вимог закону. 
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити публічному акціонерному товариству акціонерний банк «Укргазбанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                В. І. Крат
 
                                                                                                                      І. О. Дундар 
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков