Справа № 159/2873/20 	Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О. 	
Провадження № 22-ц/802/995/20  Категорія: 76 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
12 жовтня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Федонюк С.Ю.,
секретар судового засідання – Ковалько О.М.,
з участю представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Ваврищука А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ковельської міської ради Волинської області про погодження виплати премії (додаткової заробітної плати) за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2020 року,
                                          В С Т А Н О В И В :
17 червня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він згідно з укладеним із відповідачем контрактом працює на посаді начальника Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал», що перебуває у комунальній власності. Строк дії контракту по 15 травня 2021 року. 
Умовами укладеного контракту передбачено підстави для виплати та невиплати премії.
Відповідачем необґрунтовано позбавлено його премії за IV квартал 2017 року, чим грубо порушено його трудові права.
Так, з листа відповідача від 13.02.2018 №1.05/99 вбачається, що за результатами роботи за  IV квартал 2017 року премія не може бути виплачена у зв`язку із неналежним виконанням ним посадових обов`язків. 
Наведена підстава для позбавлення премії є надуманою, необґрунтованою та не передбаченою чинним контрактом.
За результатами роботи у IV кварталі 2017 року ним, як керівником підприємства не допущено порушення якості роботи, невиконання умов контракту чи порушень трудової дисципліни, на підприємстві відсутня заборгованість із виплати заробітної плати за вказаний період.
Крім того, відповідно до умов контракту депреміювання може здійснюватися виключно за окремим рішенням роботодавця, а таке рішення відповідачем не приймалося.
Ураховуючи наведене, просив зобов`язати Ковельську міську раду Волинської області погодити виплату йому премії за результатами роботи у IV  кварталі 2017 року у розмірі, визначеному контрактом від 16 травня 2013 року (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами до контракту від 12 травня 2016 року, від 01 березня 2017 року), а також відшкодувати судові витрати.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2020 року в позові відмовлено. 
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.
Представник відповідача апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Питання регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту, визначається Кодексом Законів про працю України, Законом України «Про оплату праці», іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. 
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому визначається строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч.3 ст. 21 КЗпП України).
Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати. Основна заробітна плата – це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата – це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Судом встановлено, що 16 травня 2013 року між Ковельською міською радою, як органом місцевого самоврядування, який уповноважений виконувати функції з управління майном, що перебуває у міській комунальній власності в особі міського голови ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено контракт, згідно якого останній наймається (призначається) на посаду начальника Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства, до якого укладено у подальшому додаткові угоди. Даним контрактом визначено розмір посадового окладу, а також умови для преміювання керівника та підстави не виплати премії (а.с.7-12).
Пунктом 19 розділу III «Умови матеріального забезпечення керівника» діючого станом на IV квартал 2017 року контракту визначено, зокрема, що у разі погіршення якості роботи, невиконання умов контракту, порушення трудової дисципліни премія зменшується або не нараховується у звітному періоді, коли виявлено відповідне порушення (за окремим рішенням) (а.с.11-зворот).
Із листа за підписом міського голови ОСОБА_3 від 13.02.2018 №1.05/99 вбачається повідомлення позивача про не виплату йому премії за IV квартал 2017 року у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків (а.с.15).
Відповідач надав суду першої інстанції відповідні докази для прийняття такого рішення щодо позивача (а.с.28).
Посилання позивача на те, що такий лист не є тим окремим рішенням, яке має бути прийнято відповідно до умов контракту – відхиляються апеляційним судом, оскільки у контракті не конкретизовано, яким чином має виглядати те окреме рішення (його форма), яке приймається роботодавцем у випадку не нарахування премії.
Крім того, позивач не спростував, що усі інші рішення, які стосуються преміювання були прийняті саме у вигляді таких листів і жодних заперечень позивач з приводу таких рішень не висловлював.
Отримавши лист – окреме рішення щодо невиплати премії за IV квартал 2017 року, позивач це рішення не оскаржив.
Позовними вимогами ОСОБА_2 є лише зобов`язання Ковельської міської ради погодити йому виплату премії за IV квартал 2017 року (а.с.1-3).
Згідно умов контракту рішення стосовно преміювання позивача, як керівника УВКГ «Ковельводоканал» приймається міським головою.
Ковельський міський голова, як суб`єкт владних повноважень, у разі ухвалення ним рішення з питання, віднесеного до його компетенції, застосовує надані йому в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань судочинства.
Таким чином, незважаючи на гарантоване Конституцією України право на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод, судові органи не можуть собою замінити діяльність інших органів, та не можуть брати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції органу місцевого самоврядування, зокрема, у даному випадку перебирати на себе виключні повноваження міського голови щодо прийняття рішення про преміювання.
Згідно з ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд        
                                           П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий – суддя

Судді