Ухвала
Іменем України    
 
08 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/27431/18
провадження № 61-11130ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прима-52», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання бездіяльності незаконною та скасування актів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року  закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Не погоджуючись із указаною ухвалою суду першої інстанції, у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року повернуто.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів із моменту отримання копії ухвали, а саме сплати судового збору у відповідності до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги). Встановлено строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. Копія ухвали Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року була отримана особою, яка подала апеляційну скаргу 20 лютого 2020 року, однак станом на 10 березня 2020 року недоліки апеляційної скарги не було усунуто.
 
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 26 липня 2020 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.  ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права, вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. 
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі,  ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Посилається на те, що оскаржену постанову апеляційного суду він отримав 26 червня 2020 року, тобто з урахуванням підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» Закону № 540-IX, подана в межах строку на касаційне оскарження.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). 
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі Закону 731-IX, поновлює його.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 
На виконання ухвали Верховного Суду від 05 серпня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав клопотання про звільнення від сплати судового збору.
 
Клопотання про звільнення від сплати судового збору мотивоване тим, що ОСОБА_1 є непрацючим військовим пенсіонером, дружина інвалід, яка на даний час не працює, на його утриманні знаходиться троє малолітніх дітей. На підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору.
 
На підтвердження указаних обставин суду надано копії: посвідчення мати ОСОБА_5 , батька ОСОБА_1 виданого управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинвської міської ради № 015492 від 22 серпня 2013 про пільгі передачені для багатодітних сімей, пенсійне посвідчення ОСОБА_5 видане пенсійним фондом України, пенсійне посвідчення ОСОБА_1 видане пенсійним фондом України.
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Вказані ОСОБА_1 підстави для звільнення обґрунтовані та свідчать про його скрутне майнове становище, що об`єктивно перешкоджає сплаті судового збору за подання касаційної скарги. Тому клопотання про звільнення від сплати судового збору слід задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що із-за хвороби дружини та його стали перешкодою для надання вчасно доказів та клопотання про звільнення від сплати судового збору. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Тлумачення частини шостої, сьомої статті 357 ЦПК України, частини третьої статті 185 ЦПК України свідчить, що якщо недоліки апеляційної скарги не усунуті, у строк, встановлений судом, то апеляційна скарга повертається судом. 
 
Апеляційним судом встановлено, що ухвала Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху була отримана 20 лютого 2020 року та недоліки у десятиденний строк не усунуті. 
 
Оскільки у встановлений судом десятиденний строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не виконана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про повернення апеляційної скарги.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року. 
 
Клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
 
Звільнити  ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прима-52», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання бездіяльності незаконною та скасування актів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                   І. О. Дундар 
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков 
 
                                                                                       В. І. Крат