ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 грудня 2020 року           справа №200/6943/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.          
суддів:                       Блохіна А.А.
                             Компанієць І.Д. 
при секретарі судового засідання Кобець О.А.,
за участю сторін по справі: 
позивач: Клименко С.В.
відповідач: Гончаров А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя – Циганенко А.І.) від 25 вересня 2020 року (повне судове рішення складено 25 вересня 2020 року) у справі №200/6943/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про визнати протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про визнання протиправними дії щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 12 червня 2017 року; зобов`язання призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 12 червня 2020 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивачка зазначила, що на період призначення грошової допомоги не знала про те, що у її чоловіка було житло, розташоване у м.Родинське. Позивачка також зазначила, що батьки її колишнього чоловіка приховали договір дарування, власником квартири АДРЕСА_1 був її свекор ОСОБА_2 з 1959 року по дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Свекор ніколи не дозволяв заходити в його квартиру, навіть коли вона йому пред`явила свою довідку. 
Відповідач під час судового розгляду справи проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 12 листопада 2015 року №1427026589; 12 грудня 2018 року № 32943; від 11 травня 2018 року №0000533713 (а.с. 9, 11, 14); зареєстроване місце проживання, що знаходиться у власності останньої у частці 1/5: АДРЕСА_2 , що підтверджено копією паспорта громадянки України Серія НОМЕР_1 , виданого 31 серпня 2002 року; копією свідоцтва про право власності на житло від 7 травня 2008 року № 2222 (а.с 4-6,7); перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу від 21 січня 1989 року (а.с. 31).
Відповідно до копії акту від 30 жовтня 2018 року фактичне місце проживання ОСОБА_1 з 1 вересня 2015 року встановлено: АДРЕСА_3 (а.с.22-23).
За поясненнями позивачки, викладеними у позовній заяві, остання зі своєю родиною до 2015 року мешкала у м. Донецьк, але у 2015 році в її будинок влучила міна, у зв`язку із чим вона з родиною переселилась у м. Родинське.
Оскільки позивачка має велику родину, а надана житлова площа складає 25 кв.м остання була вимушена разом із дітьми орендувати іншу квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як її чоловік залишився мешкати у квартирі його батьків, за адресою: АДРЕСА_4 .
З матеріалів справи вбачається, що з 01 жовтня 2017 року між позивачкою (орендар) та ОСОБА_4 (орендодавець) укладено договір оренди квартири строком з 01 вересня 2017 року по 30 вересня 2018 року (а.с. 15-18).
Крім цього в матеріалах справи наявні довідки про забезпеченість житловою площею від 06 червня 2016 року № 470; від 16 травня 2017 року № 497 (а.с. 19-20, 32-35).
22 червня 2015 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради із заявою № 793/3 про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 89-90).
Рішенням Управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради від 24 червня 2015 року позивачці призначена допомога переміщеним особам на проживання (а.с.62-63); рішенням Управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради від 21 вересня 2015 року позивачу проведено перерахунок щомісячної допомоги в межах призначення (а.с. 64-65).
Позивачка 23 грудня 2015 року звернулась до Управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради із заявою № 4566/1 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 91-92).
Рішенням Управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради від 25 грудня 2015 року позивачці продовжено виплати раніше призначеної допомоги  (а.с. 66-67).
11 травня 2016 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення м. Красноармійська із заявою № 1706/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 93-94).
Рішенням Управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради від 18 червня 2016 року позивачці продовжено виплату раніше призначеної допомоги (а.с. 68-69).
Позивачка 14 листопада 2016 року звернулась до Управління соціального захисту населення м. Покровськ (що є правонаступником Управління соціального захисту населення м. Красноармійська)  із заявою № 3697/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 95-96).
12 грудня 2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою № 4063/8 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 97-98).
Відповідач рішенням від 24 січня 2017 року продовжив позивачу виплату раніше призначеної допомоги  (а.с. 70-71).
Позивачка 12 червня 2017 року звернулась до відповідача із заявою № 1414/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 99-100).
Рішенням відповідача від 30 червня 2017 року продовжено виплати раніше призначеної допомоги  (а.с. 72-73).
Відповідач рішенням від 19 жовтня 2017 року здійснив позивачці перерахунок в межах терміну призначення виплати раніше призначеної допомоги  (а.с. 74-75).
12 грудня 2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою № 2742/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 101-102).
Рішенням Управління соціального захисту населення м. Покровськ від 28 грудня 2017 року позивачці продовжено виплати раніше призначеної допомоги  (а.с. 76-77).
12 червня 2018 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення м. Покровськ із заявою № 782/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 103-104).
Рішенням Управління соціального захисту населення м. Покровськ від 27 червня 2018 року продовжено споживачці виплати раніше призначеної допомоги (а.с. 78-79).
Як вбачається з матеріалів справи 03 липня 2018 року позивачці призначена субсидія на ЖКП (а.с. 46).
12 грудня 2018 року позивачка звернулась до відповідача із заявою № 2537/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 105-106).
Рішенням Управління соціального захисту населення Покровської міської ради від 10 січня 2019 року позивачці продовжено виплати раніше призначеної допомоги  (а.с. 80-81);
04 червня 2019 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради із заявою № 1186/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 107-108).
Рішенням Управління соціального захисту населення Покровської міської ради  від 27 червня 2019 року позивачці продовжено виплати раніше призначеної допомоги (а.с. 82-83); крім цього, в матеріалах справи наявні довідки від 26 червня 2020 року № 1972, № 1970, відповідно до яких остання отримує допомогу переміщеним особам на проживання (а.с. 42,43).
Як вбачається з матеріалів справи позивачка зверталась до відповідача із заявою про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг 05 грудня 2019 року, та рішенням від 24 грудня 2019 року останній була продовжена виплата раніше призначеної допомоги  (а.с. 84-85).
12 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради із заявою № 960/5 про продовження щомісячної грошової допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 109-110).
Рішенням відповідача від 15 червня 2020 року позивачці продовжені виплати раніше призначеної допомоги  (а.с. 86-87).
Розпорядженням відповідача б/н від 16.06.2020 року позивачці припинено виплату допомоги, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 505, у зв`язку з виявленням факту наявності житла, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України; виплату припинено 16 червня 2017 року, запис внесений 16 червня 2020 року (а.с. 40).
Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .
19 червня 2020 року листом б/н ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку з проведеною верифікацією соціальних виплат, виявлено факт наявності житла на території підконтрольній Україні у її чоловіка, на підставі чого остання має повернути отриману раніше суму адресної допомоги переміщеним особам на проживання, яка булла отримана за період з 1 червня 2017 року по 31 травня 2020 року в сумі 94 325,66 грн. (а.с. 41).
Не погодившись із таким рішенням управління ОСОБА_1 , через свого представника, адвокатським запитом від 26 червня 2020 року, звернулась до відповідача з питанням щодо підстав припинення виплати вказаної державної допомоги, на який отримала відповідь від 30 червня 2020 року вих. № 01-3-2229, в якому було вказано, що відповідні виплати було припинено на підставі виявлення факту наявності житла у її чоловіка на території підконтрольній Українській владі, що в розумінні вимог чинного законодавства, є підставою для відмови у наданні вказаною допомоги (а.с. 39).
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі – Порядок №505).
Відповідно до пункту 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
За приписами пункту 3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї).
Розмір допомоги залежить від статусу її отримувачів.
Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.
Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї.
Абзацом 10 пункту 5 Порядку №505 в редакції, яка діяла з 23 жовтня 2015 року (день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 07 жовтня 2015 року №810 «Про внесення зміни до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг») було передбачено, що у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, як наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
З 08 вересня 2018 року, у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 713 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», змінилася редакція абз. 10 п. 5 Порядку №505 на редакцію, відповідно до якої у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, як наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
Відповідно до п. 11 Порядку №505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу.
У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Випадки, коли грошова допомога не призначається, встановлені п. 6 Порядку №505, редакція якого у відповідній частині протягом спірного періоду (з 01 травня 2016 року по 02 листопада 2018 року) змінювалася.
Так, 23 квітня 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 212, якою внесені зміни до абз. 2 п. 6 Порядку №505, з урахуванням яких було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована  територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
03 червня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року № 370, якою абз. 2 п. 6 Порядку №505 викладено в редакції, відповідно до якої грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
07 липня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 453, якою абз. 2 п. 6 Порядку №505 після слів "членів сім`ї" доповнено словами "(крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції)".
08 вересня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 713, якою абз. 2 п. 6 Порядку №505 викладено в редакції, відповідно до якої грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Отже, відповідно до наведених норм права при наявності у членів сім`ї заявника житлових приміщень в районі проведення антитерористичної операції (тобто житлових приміщень, що розташовані в населених пунктах, на території яких здійснювалася антитерористична операція), грошова допомога призначалася в період до 03 червня 2017 року.
Аналізуючи вище викладене, з 03 червня 2017 року грошова допомога не призначається.
Отже, з 03 червня 2017 року наявність житлового приміщення в районі проведення антитерористичної операції є підставою для відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Позивачка зазначає, що її чоловік є власником нерухомого майна за договором дарування, а саме квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Краснолиманська, буд. 5 кв. 6.
Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р, дію якого зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р.
Вказаний Перелік втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р.
Разом із цим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1276-р «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Родинське виключено з такого переліку.
Як встановлено суду першої та апеляційної інстанції, до складу сім`ї позивача протягом спірного періоду (з 12 червня 2017 року по 12 червня 2020 року) військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції або беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, - не входили.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що при наявності житлового приміщення, яке розташоване в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція, за відсутності інших виключень, що передбачені абз. 2 п. 6 Порядку №505, позивачка мала право на отримання щомісячної адресної допомоги лише в період до 03 червня 2017 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно припинено виплату позивачу щомісячної адресної допомоги як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
В адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача (частина 2 статті 71 КАС України).
Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження протиправності прийнятого відповідачем спірного рішення. 
Долучені позивачем під час розгляду апеляційної скарги документи, зокрема, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.07.2020 року по справі №235/3723/20 про розірвання шлюбу, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки їх не існувало на дату прийняття відповідачем спірного рішення.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволені позову.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі №200/6943/20-а - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі №200/6943/20-а - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 08 грудня 2020 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 08 грудня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 08 грудня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                            Т.Г. Гаврищук 

   Судді:                                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                               І.Д. Компанієць