Ухвала
30 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 200/11545/19
провадження № 51 - 4652 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від                    16 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 червня                         2020 року,  
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 вересня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК ) та надано десятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність належного обґрунтування істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуло б за собою безумовне скасування судових рішень, а також викладення вимог до суду касаційної інстанції з урахуванням положень                                  ст. 436 КПК. 
На виконання ухвали касаційного суду захисник ОСОБА_4 подала нову касаційну скаргу, перевіривши яку, суд установив, що зазначених в ухвалі Верховного Суду від 29 вересня 2020 року недоліків не усунуто. 
Так, у повторно поданій касаційній скарзі захисник не обґрунтувала у чому саме полягали істотні порушення процесуального закону, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для їх скасування, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, при цьому заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, недостовірність доказів, що згідно з вимогами статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга захисника знову не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями                   ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Так, оспорюючи вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від                    16 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 червня                         2020 року, і порушуючи питання про їх скасування, ОСОБА_4 просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, що не узгоджується з приписами ст. 436 КПК.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог касаційної скарги та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Таким чином, враховуючи вимоги п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК та зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Частина 4 ст. 429 КПК передбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6                                        ОСОБА_2                                              ОСОБА_3