ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1818/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року (суддя Момонт Г.М., повне судове рішення складено 15.07.2020) у справі №340/1818/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

                                                        в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-140234-52 від 13 листопада 2019 року.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що оскаржувана вимога винесена відповідачем з огляду на його позицію про те, що позивач є зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності (ФОП) та ним не був сплачений єдиний внесок на соціальне страхування. Позивач вказував на те, що з 2011 року підприємницьку діяльність не вів та прибутку не отримував. Зазначав, що його підприємницька діяльність була припинена за судовим рішенням в січні 2012 року, а тому він не є платником єдиного внеску в розумінні Закону України  «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які свідчать про те, що постановою суду від 30.01.2012 припинена підприємницька діяльність позивача, копія вказаної постанови була надіслана на адресу державного реєстратора виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Однак, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення підприємницької діяльності позивачем не внесено. При цьому суд зазначив, що обов`язок  внесення відомостей про припинення підприємницької діяльності за рішенням суду покладений саме на державного реєстратора,  який зобов`язаний не пізніше наступного дня з дня його надходження внести запис до реєстру про зазначене судове рішення та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування про внесення такого запису. Не виконання такого обов`язку державним реєстратором, як зазначив суд першої інстанції, не може зумовлювати виникнення у позивача обов`язку щодо сплати ЄСВ після прийняття постанови від 30.01.2012.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Позиція відповідача фактично полягає у тому, що оскільки у спірний період позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчать відомості із ЄДР, то безумовним його обов`язком є сплата єдиного страхового внеску у розмірі та у строки, які визначені  Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", незалежно від того чи здійснював він фактично підприємницьку діяльність чи ні.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 22.04.2008 зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.49-54).
З огляду на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що позивачем 25.11.2019р. припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням (а.с.49-54).
В обліковій картці платника єдиного соціального внеску позивача відображена недоїмка станом на 31.10.2019 р. у розмірі 26  539,26 грн. (а.с.42-42).
На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів начальником ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2019  р. №Ф-140234-52 на суму єдиного соціального внеску  26  539,26 грн. (а.с.3).
Вказана вимога оскаржена позивачем у судовому порядку.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Отже фізична особа-підприємець, яка в силу положень ст..50 Цивільного кодексу України визначається як особа, яка здійснює своє право на підприємницьку діяльність, є платником єдиного внеску.
Таким чином, фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність та яка зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності є платником єдиного внеску, при цьому, враховуючи положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", незалежно від того чи отримує вона дохід від такої діяльності чи ні.
Але у спірному випадку неможливо стверджувати про те, що у періоді 2017-2019 роки позивач мав статус суб`єкта підприємницької діяльності, а отже була суб`єктом справляння єдиного внеску.
Так встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2012р. у справі №1170/2а-5310/11 за позовом позовом Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, адміністративний позов задоволено, а саме припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Вказане рішення суду набрало законної сили та направлено на адресу державного реєстратора виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, що підтверджується інформацією з автоматизованої системи документообігу Кіровоградського окружного адміністративного суду.
Відповідно до ч.1,3 ст.49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в редакції на час прийняття зазначеного судового рішення, суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця. Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.
Державний реєстратор зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем заповнити реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв`язку з постановленням судового рішення, внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем у зв`язку з постановленням судового рішення та в той же день видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) їй повідомлення про внесення такого запису.
Отже порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, не передбачав вчинення будь-яких дій з боку особи, відносно якої таке рішення ухвалено, задля державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.
Таким чином, за встановлених обставин не можливо стверджувати про те, що сам факт державної реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця у 2017-2019р.р. є безумовною підставою для виконання ним обов`язку по сплаті єдиного внеску у вказаному періоді.
З цього приводу суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що позивач, не повинен нести відповідальність за невиконання державним реєстратором реєстраційних дій щодо реєстрації припинення підприємницької діяльності на підставі рішення суду та повідомлення органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування про внесення такого запису.
Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у справі №1170/2а-5310/11 Кіровоградська об`єднана державна податкова інспекція виступала позивачем у справі, однак дій щодо зняття позивача з податкового обліку по цей час не здійснила.
Ураховуючи встановлені обставини справи, а також приймаючи до уваги відсутність доказів, які б давали підстави стверджувати про те, що у спірному періоді (2017-2019 роки) позивачка здійснювала підприємницьку діяльність, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності оскаржуваної податкової вимоги.
Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач фактично наводить свою позицію щодо адміністрування єдиного внеску на соціальне страхування, але не ставить під сумнів встановлені судом першої інстанції обставини справи, які свідчать про припинення підприємницької діяльності позивачки за рішенням суду та які фактично і стали підставою для задоволення позову у спірному випадку.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року по справі №340/1818/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 26.11.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк