П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
21 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4220/20	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області далі (ГУПФУ), у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні йому перерахунку пенсії; зобов`язати ГУПФУ провести перерахунок пенсії з 01 січня 2020 року в розмірі 90% грошового забезпечення за відповідною посадою; стягнути однією сумою з Державного бюджету України на його користь різницю між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою до набрання законної числи судовим рішенням пенсією.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що оскільки рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), положення частини двадцятої ст.86 Закону, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України, то частина двадцята ст.86 Закону від 14 жовтня 2014 року №1697-УІІ підлягає застосуванню в первинній редакції, а саме «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії ГУПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за заявою позивача від 29 квітня 2020 року та зобов`язав ГУПФУ провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2020 року відповідно до ст.81, ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру»,  ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України»  в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог було відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду ГУПФУ подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді України з 11 травня 2016 року і йому відповідно до  ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 05 листопада 1991 року  було призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% розміру середньомісячної заробітної плати. Пенсія нарахована з посади заступника начальника управління прокуратури Одеської області.
В зв`язку з прийняттям Другим сенатом Конституційного Суду України рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), положення частини двадцятої ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, позивач 29 квітня 2020 року звернувся до ГУПФУ із заявою про перерахунок його пенсії.
18 травня 2020 року листом за №3743-3591/М-02/8-1500/20 позивача повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що право на перерахунок пенсії виникає тільки після 13 грудня 2019 року (дати винесення Рішенням Конституційного Суду України), а у зв`язку з тим, що після цієї дати підвищення зарплати прокурорських працівників не було, то підстав для перерахунку пенсії немає.
Вважаючи вказані дії ГУПФУ щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії протиправними та такими, що грубо порушують вимоги законодавства України та його права, гарантовані  Конституцією України, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 у позивача виникло право на перерахунок пенсії та ним дотримані вимоги щодо реалізації вказаного права.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи, а саме прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі Закон №1789-ХІІ).
Згідно із ч.1, 2 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Так, постановою Київського районного суду м.Одеси від 27 травня 2016 року (набрала законної сили 29 липня 2016 року) було зобов`язано Управління ПФУ в Київському районі м.Одеси призначити з 11 травня 2016 року позивачу пенсію відповідно до ст.50-1  Закону України «Про прокуратуру»  в редакції від 01 січня 2007 р. в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки №524 від 04 травня 2016 р., виданої прокуратурою Одеської області.
14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15 липня 2015 року.
Відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Водночас, 13 грудня 2019 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі №7-р(ІІ)2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2-3, ст. 12) зі змінами.
У вказаному Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.
Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України. З огляду на це Конституційний Суд України, перевіряючи на відповідність Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону, виходив із такого.
У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухваленій на її 724-му засіданні 6 жовтня 2000 року, № Rec (2000)19 зазначено, що “у країнах, у яких прокуратура є незалежною від уряду, держава має вжити ефективних заходів для того, щоб гарантувати закріплення в законі суті й обсягу незалежності прокуратури” (пункт 14).
Конституційний Суд України у Рішенні від 3 жовтня 2001 року №12-рп/2001 зазначив, що стале забезпечення фінансування судів з метою створення належних умов для їх функціонування та діяльності суддів, а також, зокрема, органів прокуратури, робота яких тісно пов`язана з діяльністю судів, є однією з конституційних гарантій реалізації прав і свобод громадян, їх судового захисту (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини)».
Вищезазначеним рішенням Конституційний Суд України від 13 грудня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 №1697-VІІ зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Конституційний Суд України також установив наступний порядок виконання свого Рішення: - частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року у справі №7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Стосовно відсоткового розміру перерахунку пенсії колегія суддів зазначає, що з огляду на матеріли справи, позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 2016 року, отримує пенсію з розрахунку 90% складових заробітної плати та в квітні 2020 року звернувся за її перерахунком до пенсійного органу.
Колегія суддів наголошує, що перерахунок пенсії є відмінною правовою категорією в порівнянні з її призначенням, що унеможливлює застосування відсоткової ставки при проведенні перерахунку в іншому розмірі ніж при призначенні такої пенсії, окрім випадків прямо передбачених діючим законодавством, чого наразі не вбачається.
Крім того, згідно  статті 58 Конституції України  закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Так, у рішенні від 05 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що  Конституція України  закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Колегія суддів зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивача пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача, що свідчить про необхідність застосовувати при перерахунку пенсії працівникам прокуратури норму, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка була застосована на момент призначення пенсії.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, визначеною в постановах від 10 квітня 2019 року, справа № 310/6638/16-а, та від 16 жовтня 2019 року, справа 240/5401/18.
Посилання ГУПФУ у відзиві на позов на положення ч.3 ст.85 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки саме розмір пенсії (в числовому виразі) не є предметом спірних правовідносин та не був заявлений в прохальній частині.
Крім того, з відповіді ГУПФУ від 18 травня 2020 року, якою було відмовлено в перерахунку пенсії, вбачається, що така відмова ґрунтувалась на інших правових посиланнях ніж зазначена вище.
Окрім іншого колегія суддів зазначає, що внаслідок підвищення Законом України про Державний бюджет на відповідний рік розміру прожиткового мінімуму з 01 січня 2020 року, фактично відбулося підвищення розміру заробітної плати працівників прокуратури, у зв`язку із чим позивач набув право на перерахунок його пенсії.
При цьому, доводи відповідача щодо необхідності прийняття КМУ нормативно-правового акту, як передумови для перерахунку пенсії позивача, колегія судів не приймає до уваги, оскільки згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року у справі №7-р(ІІ)2019 частина 20 статті 86 Закону №1697-VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції, а саме « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок».
Наведена правова конструкція, на думку колегії суддів, передбачає перерахунок пенсії з огляду на підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, яке відбулось, як після винесення рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року у справі №7-р(ІІ)2019, так і до такого винесення, оскільки ключовою обставиною, що впливає на наявність/відсутність підстав для перерахунку пенсії є саме підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури.
Слід зазначити, що протягом усього періоду дії норми  статті 86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.
При цьому, реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13 грудня 2019 року.
Крім того, слід наголосити, що на момент прийняття  Конституційним Судом України зазначеного рішення  вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. 
Вищезазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, визначеною в рішення 14 вересня 2020 року справа №560/2120/20.
Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що досліджувані позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.