ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 листопада 2020 року           справа №360/3007/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольги Леонідівни  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 р. у справі № 360/3007/20 (головуючий І інстанції Т.В. Смішлива) за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправними та скасування постанов,- 

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольги Леонідівни (далі - відповідач, приватний виконавець), в якому просила:  визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 59823033 відносно ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 04 вересня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 59823033.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року задоволено частково заяву Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольги Леонідівни про залишення позову без розгляду, адміністративний позов залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 59823033 від 16.08.2019 відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, заяву ОСОБА_1 про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними задоволено частково, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою в частині визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 04 вересня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи у виконавчому провадженні ВП №59823033.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 04 вересня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи у виконавчому провадженні ВП № 59823033; стягнув з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. до Державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, яке на його думку прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задовільнені позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в заяві про примусове виконання рішення стягувач просив відкрити за місцем знаходження майна боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2878 від 31.07.2020 виданого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчиком В.В. про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості  в розмірі 19214,51 грн. Також, в заяві стягувач повідомив, що у боржника наявне майно, а саме грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», який розташований за адресою: м.Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, що також підтверджено довідкою. Апелянт зазначає, що гроші, у тому числі у безготівковій формі, є майном і їхнім місцем знаходженням вважається місцезнаходження фінансової установи, у якій відкритий відповідний рахунок боржника. Таким чином, виконавче провадження відкрито на підставі ст.. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) за місцезнаходженням майна боржника. Від Пенсійного фонду України було отримано відповідь на запит та встановлено, що боржник отримує дохід від Відділу освіти, молоді та спорту Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області. На підставі отриманої інформації було винесено оскаржувану постанову. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює прибиральником службових приміщень Яменського ліцею Троїцької селищної ради Луганської області, що підтверджується копіями матеріалів справи (арк. спр. 3 - 9, 16, 124). 
ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (04119, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 37/41, ідентифікаційний код 39508708) є стягувачем у виконавчому провадженні ВП 59823033, яке перебуває на виконанні у відповідача.
17 липня 2013 року позивач уклала кредитний договір з ПАТ "Платинум Банк" за рахунком № НОМЕР_2 (арк. спр. 81-82, 95-96).
Довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" № 1192/ДР/19 від 05 серпня 2019 року підтверджено, що у клієнта, яким є: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Троїцьким РВ УМВС України у Луганській області, 29 вересня 1998 року, РНКПО НОМЕР_4 , є рахунок № 37714 295 359  297 від 22 лютого 2018 року в валюті гривня, відкритий в ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", який розташований: 04119, м. Київ, вул.  Січових Стрільців, 37/41 (арк. спр. 89, 103). 
Виконавчим написом від 31 липня 2019 року за № 2878, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19214,51 грн на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", за кредитним договором від 16 липня 2013 року № 174495/0005ХSGF, укладеним з ПАТ "Платинум Банкт", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (04119, м. Київ, вул.  Січових Стрільців (Артема), буд. 37-41, ідентифікаційний код 39508708) у розмірі простроченої  заборгованості за сумою по кредиту за період з 22 лютого 2018 року по 07 липня 2019 року в сумі 16653,92 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1988,53 грн, строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 72,06 грн та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (арк. спр. 87-88, 101-102).
ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс"  звернулось до  відповідача із заявою № 1192/ПВ/19 від 05 серпня 2019 року, в якій просило розпочати примусове виконання на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем від 31 липня 2019 року за № 2878, про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19214,51 грн на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" та у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення та його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника, місцезнаходження майна о/р НОМЕР_1 , ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (04119, м. Київ, вул.  Січових Стрільців (Артема), 37/41 (арк. спр. 93-94).
16 серпня 2020 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59823033 щодо примусового виконання виконавчого напису № 2878, виданого 31 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованості у розмірі 19214,51 грн (арк. спр. 107-108, 128).
04 вересня 2020 року відповідачем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи у виконавчому провадженні ВП № 59823033 у розмірі 20 відсотків відрахувань із доходів боржника та визначенням загальної суми, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням, у розмірі 19214,51 грн (сума боргу - 19214,51 грн, витрати на проведення виконавчих дій - 400,00 грн, основна винагорода приватного виконавця - 1921,45 грн) (арк. спр. 11-12, 114-115, 130).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Предметом спірних правовідносин є законність постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями статті 1 Законом №1404 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1-2 статті 74 Закону №1404, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Абзацом 2 частини 1 статті 19 Закону № 1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно з частиною 7 статті 26 Закону № 1404 у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Частиною 1 статті 25 Закону № 1404 визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Згідно з частиною 2 статті 25 Закону № 1404 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста статті 25 Закону № 1403-VIII).
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 1404, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.
При цьому, Законом № 1404 не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Крім того відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі № 668/7175/15-ц державний виконавець може встановити місце проживання, перебування, роботи, місцезнаходження майна боржника лише після відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1404 виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Згідно з частиною 5 статті 24 Закону № 1404, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Відповідно до частини 2 статті 48 Закону № 1404 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону № 1404 на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
Згідно із частиною 1 статті 68 Закону № 1404, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати (частина 2 статті 68 Закону № 1404-VIII).
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина 3 статті 68 Закону № 1404).
Статтею 69 Закону № 1404 визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.
Частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина 1 статті 179 Цивільного кодексу України).
Разом з цим, відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків (пункт 7.1.5 статті 7 Закону про платіжні системи).
Згідно із матеріалами справи, приватним виконавцем встановлено, що позивач отримує дохід від Відділу освіти, молоді та спорту Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, який знаходиться у Троїцькому районі Луганської області. Будь-яких інших видів доходів, які б позивач отримував саме у м. Києві, відповідачем та третьою особою не надано, а судом не виявлено.
Як вбачається з матеріалів справи, стягувач просив відкрити виконавче провадження за місцем знаходження майна (грошових коштів) на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (тобто, у стягувача), яке розташований за адресою: м.Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, на підтвердження наявності такого рахунку представником стягувача подана відповідна заява, довідка та заява позивача. Саме ця обставина слугувала підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, в межах якого була прийнята Спірна постанова.
Разом з цим, в матеріалах справи не міститься доказів того, що у боржника дійсно були наявні кошти на банківському рахунку, що відкритий у банку, який знаходиться у місті Києві. З довідки вбачається, що рахунок відкритий для обліку поточної заборгованості.
Таким чином, приватним виконавцем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів того, що кошти боржника або інше майно, на момент прийняття оскаржуваної постанови, знаходились у виконавчому окрузі, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості, щодо якої внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Відтак, відповідач порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки, знаючи місце проживання позивача (боржника), що не належить до його виконавчого округу, прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів оскарження чи скасування постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем в межах округу міста Києва, не беруться до уваги з огляду на наступне.
Зважаючи на обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом № 1404-VIII, здійснення виконавчих дій поза межами місця знаходження боржника, а також невиконання обов`язку із повернення виконавчого документу на виконання приписів пункту 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, є порушенням вимог Закону № 1404-VIII, що призвело до необґрунтованого здійснення дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документу.
Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17, в якій також не була предметом оскарження постанова про відкриття виконавчого провадження.
Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч.ч.1, 2ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття спірної постанови.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольги Леонідівни  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 р. у справі № 360/3007/20  - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 р. у справі № 360/3007/20  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 25 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                   Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                       І.В.Геращенко 

                                                                                                Г.М. Міронова