ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року	Львів	Справа № 500/829/19 пров. № А/857/12740/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Баранюк А.З.,
питання розглянуто в порядку письмового провадження,
місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про видачу дубліката виконавчого листа №500/829/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 09.09.2019 р. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа №500/829/19, виданого 09.09.202019 року Тернопільським окружним адміністративним судом, задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №500/829/19 від 09.09.2019 року.
Ухвала мотивована тим, що із постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.11.2019 у виконавчому провадженні № 60032667 вбачається, що виконавчий документ №500/829/19 від 09.09.2019 може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 06.11.2022 р., а тому, з метою належного виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає до задоволення.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, правонаступник відповідача (Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області) подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що заявник не надав доказів втрати попередньовиданого виконавчого листа, натомість вказує, що надані заявником докази у справі свідчать про факт відсутності зазначеного виконавчого листа на виконанні у виконавчого органу, а не про факт його втрати. 
В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №500/829/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 позов задоволено. Дане рішення набрало законної сили.
На виконання вказаного рішення Тернопільським окружним адміністративним судом 09.09.2019 було видано виконавчий лист щодо зобов`язання Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року з суми 47574,00грн., відповідно до довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Тернопільській області №237 від 17 грудня 2018 року, та за період з 01 січня 2019року з суми 51867,00 грн, відповідно до довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Тернопільській області №37 від 22 січня 2019 року, без обмежень граничного розміру, з врахуванням раніше виплачених сум.
11.09.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60032667 з виконання вказаного виконавчого листа.
Ухвалою суду від 17.10.2019 заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Замінено боржника у виконавчому провадженні ВП №60032667 з примусового виконання виконавчого листа №500/829/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 09.09.2019, з Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
06.10.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 09.09.2019.
Дана заява обґрунтована тим, що ним 11.09.2020 було подано вказаний виконавчий лист до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області для його виконання.
Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 06.11.2019 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Однак позивачем так і не отримано вказаний виконавчий лист, що свідчить про його втрату при поверненні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Однією з конституційних засад правосуддя, визначених статтею 129-1 Конституції України, є обов`язковість судових рішень, а незабезпечення реального виконання судового рішення, що набрало законної сили, нівелює інститут судового захисту порушених прав особи, яка зверталася до суду.
Відповідно до частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Підпунктом 18.1 пункту 18 розділу VIІ «Перехідні положень» Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа, який видано в адміністративній справі, врегульовано приписами підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Отже, видача дубліката виконавчого документа здійснюється у випадку його втрати та за умови, що стягувач звернувся до суду із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Слід зазначити, що причини втрати для вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.
Разом з тим, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є підтвердження того факту, що оригінал виконавчого листа дійсно втрачений та у даний момент не перебуває у виконавчому провадженні.
Як встановлено з матеріалів справи, згідно з постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.11.2019 р. №60032667, згаданий вище виконавчий лист надходив на виконання, однак повернутий стягувачу. Однак позивач стверджує, що виконавчий лист ним не отримано. Жодних доказів протилежного відповідачем не надано. Доказів фактичного виконання вказаного виконавчого листа суду також не надано.
Так, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у права особи. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заяви позивача про видачу дубліката виконавчого листа у справі №500/829/19.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -           

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 500/829/19 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 04.01.2021 року