ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 р.	Справа № 520/2716/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Мельников Р.В.) від 11.08.2020 року (повний текст складено 25.08.20 року) по справі № 520/2716/2020
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Харківській області
про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 67 від 24.01.2020, в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність до начальника Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходить службу в поліції. Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 67 від 24.01.2020 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Позивач зі спірним наказом не погоджується та просить його скасувати з підстав того, що жодних законодавчих чи нормативних приписів не порушував.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ № 67 від 24.01.2020 Головного управління національної поліції в Харківській області в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність до начальника Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 .
Стягнуто на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Зазначив, що оскільки за наслідком проведеного службового розслідування встановлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, то застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність на підставі оскаржуваного наказу є законним та обґрунтованим.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.08.1987 року працює в органах внутрішніх справ, а з 24.05.2019 року займає посаду начальника Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
На підставі доповідної записки начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко О. від 08.01.2020 № 51/12/6/01-2020 щодо виявлення порушень з боку поліцейських Холодногірського, Київського та Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.01.2020 року № 90 призначено службове розслідування.
За результатами службового розслідування складено висновок  за фактом  виявлених порушень службової дисципліни з боку поліцейських ГУНП в Харківській області від 22.01.2020 року, який затверджено начальником ГУНП в Харківській області 22.01.2020 року.
В ході проведення службового розслідування встановлено, що 09.01.2020 до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вх. № 179 Еп) з Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України надійшла доповідна записка від 08.01.2020 вих. № 51/12/6/01-2019 про результати відпрацювання мобільною групою центрального органу управління поліцією окремих ГУНП та їх відокремлених підрозділів у період з 19 по 25 грудня 2019 року у Київському ВП ГУНП в Харківській області виявлені наступні недоліки: 
- контрольно-перепускний режим у відділі поліції  належним чином  не  організовано, що надало змогу працівникам мобільної групи управління інспекції з особового складу  Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України вільно пройти до службових приміщень підрозділу, у  тому числі  до  відчиненої кімнати  зберігання  зброї; 
- у кімнаті, яка розташована поруч із оперативною залою чергової частини підрозділу, виявлено матерчасту сумку чорного кольору, в якій знаходилися свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу “HYUNDAI 1X35”, н.з. НОМЕР_1 , та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 ; 
- в підвальному приміщенні адміністративної будівлі Київського ВП виявлено картонну коробку із набоями калібру 9 мм в кількості 8 шт. та паперового згортку із набоями калібру 5,45 мм в кількості 9 шт., а також на горищі 1 пакету з порошкоподібною речовиною білого кольору, 4 пакетів із порошкоподібною речовиною коричневого кольору та 1 згортку з фольги із речовиною коричневого кольору; 
- вивченням питання щодо проведення своєчасної профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, передбачених наказом Національної поліції України від 23.09.2016 року № 920, установлено, що робота у даному напрямку керівництвом Київського ВП проводиться не в повному обсязі; востаннє рапорти про відвідування поліцейських за місцем мешкання датовано 05.09.2019, зазначені документи у встановленому порядку не зареєстровано та не розглянуто, що свідчить про їх формальний характер; 
- відсутня будь-яка документація щодо виконання в Київському ВП вимог абзацу 11 п.3 наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 747.
Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що під час його проведення встановлено порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог  пункту  1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України  від 23.05.2017 року №440, та пп. 1 п. 6.2 розділу 6 своїх функціональних обов`язків, ігноруванні наказів НПУ від 21.07.2017 року №747 та від  23.09.2016 року №920, полковник  поліції ОСОБА_1 заслуговує на  дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про  неповну  службову  відповідність.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області 24.01.2020 р. № 67 “Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області”, зокрема, за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог  пункту  1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року № 440, та пп. 1 п. 6.2 розділу 6 своїх функціональних обов`язків, ігноруванні наказів НПУ від 21.07.2017 року №747 та від 23.09.2016 року № 920, до начальника Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді  попередження  про неповну  службову  відповідність.
Не погоджуючись із правомірністю вказаного наказу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваного наказу щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність у зв`язку з не підтвердженням під час розгляду справи висновків службового розслідування стосовно встановлених порушень службової дисципліни, а саме порушення вимог пункту 1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, та підпункту 1 пункту 6.2 розділу 6 функціональних обов`язків начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області в частині не організації та не забезпечення перепускного режиму до адміністрації будівлі Київського ВП ГУПН в Харківській області та ігнорування наказу НПУ від 21.07.2017 № 747, щодо організації дієвих заходів, направлених на проведення комісійних обстежень всіх службових приміщень та транспортних засобів, з метою виявлення та вилучення сторонніх предметів, установлення фактів незаконного вилучення та зберігання речових доказів, матеріальних цінностей.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію", завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію", поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.
Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію").
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі – Дисциплінарний статут).
Згідно положень статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
У відповідності до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту визнається дисциплінарним проступком.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського.
При цьому, відповідно до підпункту 1 пункту 6.2 функціональних обов`язків начальника Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 - начальник відділу поліції організовує та забезпечує пропускний режим до адміністративного будинку підрозділу поліції. 
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що саме на начальника відділу поліції покладено обов`язок належним чином організувати та забезпечити пропускний режим до адміністративної будівлі відділу поліції і такі дії полягають не тільки у затверджені графіку чергування, а в тому числі, і в технічному забезпеченні службового місця поліцейського засобами обмеження вільного доступу до адміністративної будівлі, тобто створення умов, необхідних для виконання підлеглими обов`язків поліцейського.
Із функціональними обов`язками позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис.
Згідно висновків службового розслідування вбачається, що під час проведення службового розслідування опитаний інспектор-черговий чергової частини Київського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 у наданих поясненнях вказав, що 19.12.2019 він заступив на добове чергування в якості оперативного чергового. Під час проведення інструктажу добового наряду поліцейському ДОП СППП капітану поліції ОСОБА_4 , який здійснював перепускний режим, було доведено його обов`язки щодо здійснення доступу осіб до приміщень відділу поліції. 20.12.2019 близько 08.15, коли ОСОБА_3 знаходився на подвір`ї відділу поліції, займався закриттям воріт, в цей час йому стало відомо про перебування перевіряючих з УІОС ДКЗ НПУ у приміщенні чергової частини та кімнаті зберігання зброї відділу поліції, тому він одразу повернувся до приміщення чергової частини. Перевіряючими було задано питання, чому були відкриті двері у кімнату  зберігання зброї, на що ОСОБА_3 відповів, що помічник чергового старший сержант поліції ОСОБА_5 займався прийманням зброї у поліцейських.
Опитаний помічник чергового старший сержант поліції ОСОБА_5 підтвердив пояснення, надані майором поліції ОСОБА_3 .
Також зі змісту висновку службового  розслідування вбачається, що опитаний ДОП СППП Київського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 пояснив, що 19.12.2019 відповідно до затвердженого графіка він заступив на добове чергування в якості поліцейського, який здійснював перепускний режим до приміщення адміністративної будівлі Київського ВП ГУНП в Харківській області. Вранці 20.12.2019 до приміщення відділу поліції зайшли двоє невідомих. На запитання про причини їх прибуття, відповіли, що вони з відділу інспекції з особового складу та не зупиняючись і не показуючи посвідчень вони пішли до зали оперативного чергового. ОСОБА_4 залишився на місці несення служби та одразу повідомив чергову частину про перебування зазначених осіб у приміщеннях Київського ВП ГУНП в Харківській області. Також, опитаний ОСОБА_4 повідомив, що він пропустив безперешкодно осіб в зв`язку з тим, що службове місце поліцейського, який здійснює перепускний режим до приміщення адміністративної будівлі, не обладнано засобами обмеження вільного доступу до адміністративної будівлі Київського ВП.
Вказані обставинислугували підставою для встановлення під час проведення службового  розслідування  порушень службової дисципліни з боку ДОП СППП Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , що виразилось у неналежному виконанні п. 3.1 розділу III затверджених функціональних обов`язків, в частині зобов`язання поліцейського під час здійснення пропуску відвідувачів до адміністративної будівлі Київського ВП перевіряти службові посвідчення, які засвідчують особу. 
Крім цього, інспектор-черговий Київського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , в порушення вимог підпункту 2 пункту 1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, не здійснив контроль за несенням служби поліцейського, що проводив перепускний режим до приміщення адміністративної будівлі Київського ВП ГУНП в Харківській області, в результаті чого  перевіряючи особи потрапили до чергової частини (оперативної зали чергового) та до кімнати зберігання зброї.
Колегія суддів зазначає, що наслідком неналежної організації пропускного режиму є безперешкодний доступ сторонніх осіб до чергової частини (оперативної зали чергового) та до кімнати зберігання зброї.
Тобто позивач, яккерівник районного відділу поліції, маючи обов`язок щодо належної організації та забезпечення пропускного режиму до адміністративного будинку органу поліції, зокрема, забезпеченню пропускного режиму до адміністративної будівлі технічними засобами обмеження доступу, вказаний дій не зробив, що мало наслідок проходження сторонніх осіб до чергової частини та кімнати зберігання зброї.
Колегія суддів відхиляє посилання суду першої інстанції з приводу невстановлення обставин, що виявлене відповідачем порушення службової діяльності ОСОБА_1  призвело до будь-яких шкідливих наслідків або наявності причинного зв`язку між такими діями позивача та їх наслідками, оскільки вказані порушення виявлені під час проведеного відпрацювання Київського ВП ГУНП в Харківській області, у т.ч. з метою запобігання відповідних порушень у майбутньому.
Судова колегія  зазначає, що  вказані порушення свідчать  про незабезпечення пропускного режиму, чим спричинено  відсутність належної безпеки в  збереженні зброї, спеціальних засобів та інших матеріальних цінностей та безперешкодний  доступ  до зброї, що є  загрозою безпеці  та  життю і здоров`ю особового складу і громадян.
В зв`язку з чим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок службового розслідування, що начальник Київського ВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_1 , у порушення пункту 1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, та підпункту 1 пункту 6.2 розділу 6 своїх функціональних обов`язків, затверджених начальником ГУНП в Харківській області від 13.08.2019за №4453/119/01/25-2019, не організував та не забезпечив пропускний режим до адміністративної будівлі Київського ВГІ ГУНП в Харківській області.
Також під час службового розслідування встановлено, що мобільною групою управління інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України під час перевірки Київського ВП в кімнаті, яка розташована поруч із оперативною залою чергової частини підрозділу, було виявлено матерчасту сумку чорного кольору, в якій знаходилися свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу “HYUNDAI ІX35”, н.з. НОМЕР_1 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 .
При цьому, згідно висновку службового розслідування, 16.10.2018 ОСОБА_2 , 1980 р.н., звертався до Київського ВП з заявою про викрадення з салону автомобіля “HYUNDAI 1X35”, н.з. НОМЕР_1 , його барсетки, в якій знаходились грошові кошти та документи та 16.10.2018 року вказана подія зареєстрована в ЄО Київського ВП за № 35821.
17.10.2018 року СВ Київського ВП відомості за даним фактом кримінального правопорушення внесені до ЄРДР та одночасно розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018220490004393 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України. 
07.12.2019 року з урахуванням установлених під час досудового розслідування обставин слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Поєдинцевим Д.О. прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як зафіксовано у висновку службового розслідування, жоден з поліцейських Київського ВП не зміг пояснити знаходження виявленої в приміщенні Київського ВП сумки, в якій знаходилися свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу “HYUNDAI ІX35”, н.з. НОМЕР_1 , та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 .
При цьому, 20.12.2019 року начальником СЛМТЗ Київського ВП ГУНП в Харківській області підполковником поліції Бабичем В.А. складено рапорт про долучення виявлених документів до матеріалів кримінального провадження № 12018220490004393.
Таким чином, громадянину ОСОБА_2 не було повернуто втрачених документів. Обставин їх появи та знаходження у відділі поліції документально не зафіксовано. Вказані обставини свідчать про  грубе порушення  особовим складом Київського ВП ГУНП в Харківській області вимог кримінально-процесуального законодавства щодо виявлення,  огляду ,   долучення  та збереження речових доказів.
Крім того, у висновку службового розслідування зафіксовано, що в підвальному приміщенні адміністративної будівлі Київського ВП було виявлено картонну коробку із набоями калібру 9 мм в кількості 8 шт. та паперового згортку із набоями калібру 5,45 мм в кількості 9 шт., а також на горищі адміністративної будівлі виявлено 1 пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, 4 пакети із порошкоподібною речовиною коричневого кольору та 1 згортку з фольги із речовиною коричневого кольору. 
За фактом виявлення вказаних предметів, наказом ГУНП в Харківській області від 21.12.2019 № 2193 призначено проведення службового розслідування, за результатами проведення якого встановлено, що відомості про подію унесені до ЄРДР від 20.12.2019 № 12019220490005740 за ч. 1 ст. 263 КК України та № 12019220490005739 за ч. 1 ст. 309 КК України. Кримінальне провадження № 12019220490005739 за ч. 1 ст. 309 КК України 02.01.2020, з урахуванням установлених під час досудового розслідування обставин, слідчим Київського ВП закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Встановити осіб, причетних до зберігання вищевказаних виявлених набоїв, вилучених у підвальному приміщенні адміністративної будівлі Київського ВП, в ході службового розслідування не надалося можливим.
Вказані обставини  свідчать про неналежне виконання своїх посадових обов`язків позивачем щодо забезпечення пропускного режиму до адміністративної будівлі.
Відповідно до абзацу 11 пункту 3 наказу Національної поліції України від 21.07.2017 року № 747 “Про оголошення вироків судів стосовно колишніх поліцейських” керівникам територіальних (відокремлених) підрозділів поліції наказано організувати щотижневе комісійне обстеження всіх службових приміщень та транспортних засобів з метою виявлення та вилучення сторонніх предметів, які можуть бути використані для заподіяння тілесних ушкоджень затриманим, доставленим і взятим під варту особам, а також установлення фактів незаконного вилучення та зберігання речових доказів, матеріальних цінностей.
Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що керівництвом ГУНП в Харківській області на виконання наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 747 (вх. ВДЗ № 161 ЕП від 24.07.2017) підготовлено службову телеграму та каналами електронної пошти направлено до підрозділів ГУНП в Харківській області.
Станом на серпень 2017 року полковник поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.
Відповідач під час розгляду справи вказував, що з наказом Національної поліції України від 21.07.2017 № 747 «Про оголошення вироків судів стосовно колишніх поліцейських» позивач був ознайомлений ще в серпні 2017 року, про що свідчить його резолюція від 04.08.2017 до вхідної кореспонденції № 17 від 04.08.2017 зареєстрованої у Харківському ВП (у журналі вхідної кореспонденції відділу поліції під № 17 було зареєстровано копію наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 747). Із листка резолюції вбачається, що начальник Харківського відділу поліції полковник поліції ОСОБА_1 доручив працівнику ОСОБА_6 довести вказаний наказ до особового складу поліції.
При цьому, оскільки з 2017 року служба позивача на керівних посадах відповідних відділів поліції не переривалась, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що ознайомлення позивача із даним наказом на посаді начальника Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області не може вважатися належним та допустимим, через те, що у даному випадку надається оцінка обставинам притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності  під час перебування саме на посаді начальника Київського  ВП ГУНП в Харківській області. 
В зв`язку з чим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок службового розслідування, що внаслідок невиконання полковником поліції ОСОБА_1 вимог абзацу 11 пункту 3 наказу Національної поліції України від 21.07.2017 № 747 у Київському ВП ГУНП в Харківській області не здійснювалося щотижневе комісійне обстеження всіх службових приміщень та транспортних засобів з метою виявлення та вилучення сторонніх предметів, які можуть бути використані для заподіяння тілесних ушкоджень затриманим, доставленим і взятим під варту особам, а також установлення фактів незаконного вилучення та зберігання речових доказів, матеріальних цінностей і, як наслідок: у приміщеннях адміністративної будівлі незаконно зберігалися набої калібру 5,45 мм у кількості 9 шт. та калібру 9 мм у кількості 8 шт., що стало підставою для порушення кримінального провадження за частиною 1 статті 263 КК України, неналежним чином зберігалися документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу “HYUNDAI ІX35”, н.з. НОМЕР_1 , та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 ; знаходилися предмети, а саме: декілька поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною білого та коричневого кольорів невідомого походження.
При цьому, посилання суду першої інстанції на той факт, що за наслідком проведеної експертизи встановлено, що виявлені порошкоподібні речовини у адміністративнійбудівлі Київського ВП ГУНП в Харківській області не були наркотичними засобами, психотропними речовинами або прекурсорами, а судово-балістична експертиза не була завершена, колегія суддів вважає такими, що не впливають на загальний висновок службового розслідування та не свідчить про відсутність виявлених порушень.
Також, як було встановлено під час службового розслідування, мобільною групою управління інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України було вивчено питання щодо проведення своєчасної профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, передбачених наказом Національної поліції України від 23.09.2016 року № 920, та встановлено, що робота у даному напрямку керівництвом Київського ВП проводиться не в повному обсязі. Востаннє рапорти про відвідування поліцейських за місцем мешкання датовано 05.09.2019, зазначені документи у встановленому порядку не зареєстровано та не розглянуто, що свідчить про їх формальний характер.
Отже, проведеним службовим розслідуванням встановлені порушення службової дисципліни з боку начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 , що виразилось у не проведенні на належному рівні організації профілактичних заходів у роботі з підлеглим особовим складом, передбачених наказом Національної поліції України від 23.09.2016 № 920, тобто невиконання підпункту 15 пункту 3 вказаного наказу.
При цьому, у висновку службового  розслідування зафіксовано, що опитана  начальник СКЗ Київського ВП ГУНП в Харківській області майор  поліції ОСОБА_7 зазначила, що рапорти про відвідування поліцейських за місцем мешкання керівниками відділів та секторів відділу поліції надаються до сектору кадрового забезпечення щоквартально. Керівникам постійно роз`яснюється про виключення формалізму при здійсненні вивчення у своїх підлеглих побутових умов, їх соціальної захищеності, що впливають на морально-психологічний стан поліцейських та їх відношення до виконання службових обов`язків.
Відповідно до п. 15 ч. 3 наказу Національної поліції України від 23.09.2016 року №920 керівникам ГУНП, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції в межах компетенції: щокварталу, дотримуючись вимог розділу II Конституції України, здійснювати вивчення керівниками всіх рівнів побутових умов поліцейських, їх соціальної захищеності як складових, що впливають на морально-психологічний стан підлеглих та їх ставлення до виконання службових обов`язків
Натомість, згідно висновку службового розслідування, членам дисциплінарної комісії було надано рапорти про відвідування поліцейських за місцем мешкання, датовані 05.09.2019 р., а отже враховуючи обставини того, що за загальновідомим правилом календарний рік поділений на чотири квартали, а під час проведення службового  розслідування позивачем надано документи за період, в якому встановлені підстави для проведення службового розслідування - 3 квартал 2019 р., тобто ті документи, за матеріали яких проводиться службове розслідування.
Проте, як встановлено під час проведення службовогорозслідування та не  спростовано  під час розгляду справи доказів реєстрації  та розгляду  зазначених  рапортів надано не було.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положеньКонституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначеніКонституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до    Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України “Про Національну поліцію”, “;Про запобігання корупції” та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч.1 ст.14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Судовим розглядом встановлено, що у спірних правовідносинах службове розслідування було призначено та проведено.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Тобто, всі юридичні фактори, які мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.
Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Отже, у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).
У тексті Висновку Дисциплінарною комісією достатньою мірою викладені доводи з приводу ставлення позивача до служби у спосіб відтворення змісту службової характеристики.
Повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст. 20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч. 3 ст. 20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч. 4 ст. 20).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що дисциплінарне стягнення накладено на позивача повноважною особою поліції.
Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі “Горовенки та Бугара проти України” (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п. 38).
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила неналежну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.
Дисциплінарною комісією взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, які здатні вплинути на міру відповідальності особи.
Суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах діяв виключно на реалізацію положень Висновку Дисциплінарної комісії та з урахуванням балансу між виявленими порушеннями та мірою дисциплінарної відповідальності.
Порушень, недоліків або дефектів у реалізації цим суб`єктом владних повноважень управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності судовим розглядом не встановлено.
Перевіряючи наведені учасниками справи аргументи змістом належних норм права та приєднаними до справи доказами, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що у ході розгляду справи відповідачем подані докази відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про правомірність та обґрунтованість застосування відповідачем до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність .
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність до начальника Київського  ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 .
В силу ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо та з дотриманням балансу між вчиненим і відповдальністю.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (№ 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (№ 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 1-3  ст. 242 КАС України,  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1  ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване  рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 року по справі №520/2716/2020 скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  24.12.2020 року