ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 жовтня 2020 року           справа №200/3904/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів Гайдара А.В., Сіваченко І.В., секретаря судового засідання Антонюк А.С. за участю представника позивача Попова А.В., представника відповідача Помалюк І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Попова Андрія Вікторовича, як представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 р. у справі № 200/3904/20-а (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
                                                            ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0003744003 від 11 вересня 2019 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. 
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач до 01.07.2019 не існувало уповноваженого органу який мав приймати документи на видачу ліцензії та їх видавати. Апелянт зазначає, що законодавством чітко не врегульовано, відносини щодо органу, який видає ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а КМУ визначився з розпорядженням про видачу ліцензії головними управліннями в областях з 01.07.2019. Зазначені обставин штучно створили для платників податків перешкоди у господарюванні. 
Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін _, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Згідно із наказом Головного управління ДФС у Донецькій області № 1472 від 09 серпня 2019 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ",  на підставі вимог ст. 19-1, ст. 20, ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. (далі - Закон № 481/95-ВР), наказано провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.08.2019 року тривалістю не більше 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2018 року по 21.08.2019 року з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відповідно до Закону № 481, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854, Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року № 218, Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833, та інших законодавчих актів.
Головним управлінням ДФС у Донецькій області з 12 серпня 2019 року по 19 серпня 2019 року проведено фактичну перевірку позивача ФОП ОСОБА_1 , за місцем провадження господарської діяльності, а саме: АГС "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами перевірки відповідачем складено Акт (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та/або пального № 0243/05/99/38/40/ НОМЕР_1 від 19 серпня 2019 року.
В акті зазначено, що перевірку здійснено в присутності представника суб`єкта господарювання - ОСОБА_2 (за довіреністю); оператора АЗС - ОСОБА_3 . Перевірку закінчено 19.08.2019 року. ОСОБА_2 (представник за дорученням) ознайомлена з актом під підпис, отримала примірник акту, акт підписаний без зауважень до акту перевірки.
Відповідно до висновків Акту (довідки), відповідачем встановлено порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР в частині роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії  на право здійснення роздрібної торгівлі пальним. 
Перевіркою встановлено, що, зокрема у період з 01.07.2019 року по 10.07.2019 року, на АЗС  ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалась роздрібна торгівля пальним без наявності відповідної ліцензії, а саме на право роздрібної торгівлі пальним. 
Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_2 як представника ОСОБА_1 , до ГУ ДФС у Донецькій області, згідно книги КОРО, зареєстрована 15.02.2019 року № 3000166028р/14, було реалізовано палива з 01.07.2019 року по 10.07.2019 року без наявності ліцензії, у зв`язку із тим, що змоги отримати ліцензію не було, як тільки запрацював механізм видачі ліцензії, вона була отримана. Мали місце звернення до ДФС, однак детальної консультації не було надано.
Згідно із наявними в матеріалах справи копіями Z-звітів АЗ "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , (фіскальний номер РРО - 3000166028; заводський номер РРО - БЗ 1991008268) у період з 01.07.2019 по 10.07.2019 здійснювався продаж пального, а саме: № 2393 за 01.07.2019; № 2394 за 02.07.2019; №2395 за 02.07.2019; №2397 за 03.07.2019; №2396 за 03.07.2019; №23699 за 04.07.2019; №2398 за 04.07.2019; № 2400 за 05.07.2019;  № 2401 за 05.07.2019; № 2402 за 06.07.2019; №2403 за 06.07.2019; № 2405 за 07.07.2019; №2407 за 08.07.2019; № 2406 за 08.07.2019; № 2408 за 09.07.2019; № 2409 за 09.07.2019; № 2410 за 10.07.2019.
Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0003744003 від 11 вересня 2019 року, яким на підставі вищевказаного акту перевірки 0243/05/99/38/40/ 2148417050 від 19.08.2019, за порушення ч. 20 ст. 15 ЗУ №481/95-ВР від 19.12.1995, та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і абз. 9 ч. 2 ст. 17 ЗУ №481/95-ВР від 19.12.1995, до ФОП ОСОБА_1 , застосовано штрафні санкції на суму 250000,00 грн.
Згідно із копією ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 05210314201900210 від 11.07.2019, ліцензія була видана ФОП ОСОБА_1 11.07.2019 на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , АЗС "ІНФОРМАЦІЯ_1", (фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій (РРО) - 3000166028; заводський номер РРО - БЗ 1991008268) терміном дії: з 11.07.2019 по 11.07.2024. Згідно із додатком до ліцензії, за вказаний період дії ліцензії - з 11.07.2019 по 11.07.2024, позивачем була здійснена сплата у сумі 2000,00 грн. платіжним дорученням від - 03.07.2019.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем порушення вимог ст. 15 Закону України № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", якою закріплено, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Стосовно питання дотримання відповідачем порядку проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
До вказаного закону було внесено зміни Законом України від 23.11.2018 № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів", які набули чинності з 01.07.2019.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 481/95 в редакції Закону України від 23.11.2018 № 2628-VIII, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.
Відповідно до статті 15 Закону № 485/95 в редакції Закону України від 23.11.2018 № 2628-VIII, імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 485/95, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Абзацом 8 частини 2 статті 17 Закону № 481/95 передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.
Отже, з 01.07.2019 суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати торгівлю пальним, повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. За відсутності ліцензії при здійсненні торгівлі пальним, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №485, у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 гривень. 
Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів. 
Відповідно до пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України в редакції Закону України від 23.11.2018 № 2628-VIII, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.
Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" Головне управління ДФС у Хмельницькій області реорганізовано шляхом його приєднання до відповідного територіального органу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Наказом ДПС України №36 від 28.08.2019 року, у серпні 2019 року розпочато виконання першою функцій і повноважень ДФС України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227 затверджено Положення про Державну податкову службу України. 
Підпунктом 27 пункту 4 цього Положення визначено, що ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи
Таким чином, на дату проведеної фактичної перевірки, як і на дату винесення податкового повідомлення-рішення відповідач був органом ліцензування роздрібної торгівлі пальним до повноважень якого належить контроль за дотриманням законодавства з питань ліцензування роздрібної торгівлі пальним. 
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Матеріали справи свідчать, що позивач не заперечував відсутність у нього ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.
Пунктом 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 № 1442 із змінами та доповненнями (надалі - Постанова № 1442), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, які призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.
Розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків (пункт 10 Постанови № 1442).
Продаж позивачем пального без наявної для цього ліцензії підтверджується поясненнями представника позивача та позивачем, копіями Z-звітів. 
Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи встановлені обставини справи та положення Податкового кодексу України  та статей 15, 17 Закону № 481/95 , дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем, всупереч вказаних положень податкового законодавства та спеціального законодавства, було здійснено реалізацію пального без наявності ліцензії, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Стосовно посилання апелянта на те, що законодавством не було чітко врегульовано орган, який видає ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а КМУ визначився з розпорядженням про видачу ліцензії Головними управліннями в областях з 01.07.2019, що штучно створило для платників податків перешкоди у господарюванні, суд зазначає наступне.
Листом Державної фіскальної служби від 30.05.2019 за № 17014/7/99-99-12-01-01-17 на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019 року.
Отже, відповідно до вказаного листа, положень ПК України та Закону № 485/95, з 01.07.2019 Головні управління ДФС у областях мали видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання.
Закон України від 23.11.2018 № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів", яким було внесено зміни зокрема до ПК України та Закону № 485/95 було прийнято та оприлюднено ще в 2018 році, з зазначенням про набрання чинності змін до вищевказаних норм з 01.07.2019, тобто позивач мав можливість дізнатись про внесені зміни в законодавство яким він керується при здійсненні господарської діяльності та необхідність отримання ліцензії для здійснення реалізації пального.
Доказів вжиття позивачем, як суб`єкта господарювання будь-яких заходів стосовно звернення до ГУ ДФС у Донецькій області, як до органу ліцензування з поданням документів на розгляд для отримання відповідної ліцензії за місцем роздрібної торгівлі пальним для отримання ліцензії з 01.07.2019, або за наданням інформації про процедуру отримання такої ліцензії, матеріали справи не містять.
Суд зазначає, що за вимогами законодавства, за відсутністю ліцензії суб`єкт господарювання не має право здійснювати торгівлю пальним з 01.07.2019, оскільки така діяльність прямо пов`язана з наявністю ліцензії. 
Вжиття позивачем заходів для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним після набрання чинності змін до законодавства, а саме 03 липня 2019 року та отримання ліцензії 11 липня 2019 року, не надають позивачу право на здійснення такої господарської діяльності до її отримання.
Стосовно посилання апелянта на положення Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII (далі -Закон № 222-VIII), суд зазначає наступне.
Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування,відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності врегульовані Законом № 222-VIII.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (в редакції станом на 01.07.2019 року, тобто на момент вчинення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії) дія цього  закону не поширюється на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення таких видів господарської діяльності таких видів діяльності, зокрема, виробництво і торгівлі пальним, що здійснюється відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Тобто, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» не регулює питання лише стосовно порядку видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення таких видів господарської діяльності, зокрема, виробництво і торгівля пальним.
Колегія суддів вважає помилковим посилання  відповідачу у апеляційній скарзі на ухвали Верховного Суду від 06.08.2020 року у справа №707/2903/19, від 08ю04.2020 року у справі № 120/3171/19  з огляду на те, що Верховний Суд у зазначених  ухвалах не висловлював  висновку про застосування норм права у правовідносинах подібних тим, що розглядаються у даній справі. 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Попова Андрія Вікторовича, як представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 р. у справі № 200/3904/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 р. у справі № 200/3904/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                                      А.А. Блохіна

Судді                                                                                         А.В. Гайдар

                                                                                                  І.В. Сіваченко