Справа № 161/7179/20  Провадження №33/802/591/20 	Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М. 	
Категорія:. ч. 1 ст. 130 КУпАП    	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Грибан Ж.В. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Любешів, Волинської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 21 липня 2020 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420, 40 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 травня 2020 року о 02:42 год. по вул. Варварівка в м. Луцьку, Волинської області керував автомобілем марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушила п.2.9 а Правил дорожнього руху.
Не оспорюючи фактичних обставин вчинення даного правопорушення, захисник Грибан Ж.В. подала апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду першої інстанції, яку оскаржує в частині накладення стягнення, яке, як вона вважає, є надто суворим. При розгляді апеляційної скарги, просить врахувати обставини вчинення даного правопорушення, а також дані про особу правопорушника. Зазначає, що вчиненим правопорушенням не завдано істотної шкоди громадським чи державним інтересам, а тому просить оскаржувану постанову скасувати. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить наступного висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.
Так, факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 165966 від 06 травня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зазначений протокол підписаний першим особисто без зазначення будь-яких заперечень /а.с. 1/, роздруківкою результату тесту спеціального технічного приладу «Драгер алкотест 6820», згідно якого встановлено – 1,11 проміле алкоголю в крові /а.с. 3/. 
У поданій апеляційній скарзі, не заперечує вини ОСОБА_1 у вчиненому і захисник Грибан Ж.В., яка зазначає, що перший ввечері випив 1 літр пива та 50 крапель суміші спиртових настоянок трав, а вночі до нього зателефонувати клієнти та попросили терміново приїхати, так як у них прорвало трубу.
А тому висновок суду про порушення водієм пункту 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - перебування особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильним.
Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам. 
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Разом з тим, доводи захисника про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП - у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, до задоволення не підлягають з таких підстав.
На думку апеляційного суду особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, становлять підвищену суспільну небезпечність для учасників дорожнього руху. Про що свідчить те, що санкція даної норми закону з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативною та суворою.
Незважаючи на те, що  ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, об`єктивних підстав для його звільнення від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП, апеляційний суд не знаходить.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував фактичні обставини справи, позитивні дані про особу правопорушника та дійшов правильного висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним, а також необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим  ОСОБА_1 так і іншими особами.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та з скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Грибан Ж.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 21 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя