Справа № 462/3463/19                        Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/2501/20                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 листопада 2020 року м.Львів

Справа № 462/3463/19
       Провадження № 22-ц/811/2501/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Савуляка Р.В.,Шандри М.М.,
секретар Іванова О.О.
з участю:  ОСОБА_1 

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 8 липня 2019 року у складі судді  Гедз Б.М.,
у справі         
за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, -

встановив:

29 травня 2019 року позивач звернувся з цим позовом.

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 . Вважає ухвалу суду незаконною та токою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Стверджує, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що її адреса за територіальною підсудністю належить до Галицького району, а тому справа має розглядатися у Галицькому суді м. Львова. 

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна  скарга не підлягає до задоволення. 
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з такого.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 352 ЦПК в редакції, чинній на час постановлення ухвали Залізничним районним судом м. Львова від 8 липня 2019 року, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвала суду оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 діючого ЦПК України.

Зокрема, у пункті 8 частини першої статті 353 ЦПК України зазначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ.»

Цим Законом виключено пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК, яким було передбачено право на апеляційне оскарження ухвали суду про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

За приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно- правовими актами чинності.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно- правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Так як зазначеному вище кореспондує ст.3 ч.3 ЦПК України, суд апеляційної інстанції розглядає по суті апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 19 червня 2019 року (а.с. 24, 25) вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Місце реєстрації відповідачів відноситься до Залізничного району м. Львова.

Встановлено, що ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначила адресу проживання: АДРЕСА_1 .

Судова повістка в судове засідання на 26 листопада 2020 року направлялася апелянту на вказану нею адресою, однак рекомендоване повідомлення повернулося без вручення, оскільки адресат відсутній за цією адресою.

Окрім того, частиною 15 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

При відкритті провадження у справі судом не порушено правил підсудності.

Підстави для задоволення скарги відсутні, оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

      Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.

     Ухвалу  Залізничного районного суду м. Львова від 8 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено і підписано 1 грудня 2020 року.
Головуючий

Судді