УХВАЛА

23 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/4558/19
адміністративне провадження № К/9901/35174/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Ханової Р.Ф., 
суддів - Гончарової І.А,     Олендера І.Я.,          
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року 
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року 
у справі № 520/4558/19
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги, - 
ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02  вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 520/4558/19.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року позов задоволено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року скасовано в частині задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення № 00002151306 від 14 лютого 2019, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 7 102,80 грн, з яких: за податковим зобов`язанням - 5329,50  грн, штрафними (фінансовими) санкціями - 1773,30 грн. У іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року залишено без змін.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення про відмову у позові.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б)   особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 КАС України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
На час звернення позивача з адміністративним позовом - 2019 рік, відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2019 року становить 1921,00    грн.
Предметом позову у цій справі є вимога про скасування податкових повідомлень-рішень №00002141306 від 14 лютого 2019 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 46480,65 грн, №00002151306 від 14 лютого 2019 року про донарахування грошового зобов`язання зі сплати ПДФО у розмірі 167570,00 грн (сума основного зобов`язання - 134856,00 грн, штрафні санкції - 33714,00 грн); №00002161306 від 14  лютого 2019 року про донарахування грошового зобов`язання зі сплати військового збору у розмірі 14048,50 грн, №00002171306 від 14 лютого 2019 року про донарахування грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 5911,25 грн; №00002181306 від 14 лютого 2019 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 82,60 грн; №00002191306 від 14 лютого 2019 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 2364,50 грн; про скасування вимоги                     № Ф-000002213 від 14 лютого 2019 року про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 156260,17  грн, тобто кожне оскаржуване податкове повідомлення-рішення та вимога не перевищують ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України, є справою незначної складності.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини  відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 520/4558/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р.Ф. Ханова

Судді:                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                        І.Я. Олендер