ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

27 жовтня 2020 року
м. Харків

справа №625/514/18
провадження №22-ц/818/4892/20

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.        
суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 ,
відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3  до приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про визнання договорів оренди припиненими, додаткових угод до договорів недійсними та скасування їх державної реєстрації за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3  –  ОСОБА_5 на додаткове рішення Коломацького районного суду Харківської області від 02 липня 2020 року, постановлене під головуванням судді Лосєва Д.К., в залі суду в смт. Коломак, Харківської області, -
в с т а н о в и в :
У вересні 2018 року  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3   звернулись до суду з позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про визнання договорів оренди припиненими, додаткових угод до договорів недійсними та скасування їх державної реєстрації.
Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 16 червня 2020 року позов задоволено. Визнано договір оренди землі від 01.01.2006 року (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0156), укладений між  ОСОБА_6  та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя», який зареєстрований 19.11.2007 року, припиненим з 23.02.2018 року та визнано припиненим право оренди Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0156 з 23.02.2018 року.Визнано додаткову угоду б/н від 01.07.2010 року до договору оренди землі від 01.01.2006 року (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0156) між ОСОБА_6  та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» недійсною. Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0156 за додатковою угодою про поновлення договору оренди землі б/н від 01.01.2006 року, серія та номер: б/н. виданий 01.07.2010 року, видавник: ПСІ 1 «Нове житія» -  ОСОБА_6  внесений державним реєстратором Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області Клінкуш М.Л.. Визнано договір оренди землі від 01.01.2006 року (щодо земельної ділянки кадастровий  номер 6321280300:02:000:0146). укладений між  ОСОБА_6  та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя», який зареєстрований 19.11.2007 року, припиненим з 15.12.2017 року та визнано припиненим право оренди Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0146. а 15.12.2017 року. Визнано додаткову угоду б/н від 01.07.2010 року до договору оренди землі від 01.01.2006 рику (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0146) між ОСОБА_6  та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове житія» недійсною. Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0146 за додатковою угодою про поновлення договору оренди землі б/н від 01.01.2006 року, серія та номер: б/н, виданий 01.07.2010 року, видавник: ПСЛІ «Нове життя» - Дійкун В.І., внесений державним реєстратором Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області Клінкуш М.Л.. Визнано договір оренди землі від 01.01.2006 року (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0137), укладений між  ОСОБА_6  та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя»,  який  зареєстрований 19.11.2007 року, припиненим з 15.12.2017 року та визнано припиненим право оренди Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0137 з 15.12.2017 року. Визнано додаткову угоду б/н від 01.07.2010 року до договору оренди землі від 01.01.2006 року (щодо земельної ділянки кадастровий помер 6321280300:02:000:0137) між ОСОБА_6  та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» недійсною. Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:02:000:0137 за додатковою угодою про поновлення договору оренди землі б/н від 01.01.2006 року, серія та номер: б/н. виданий 01.07.2010 року, видавник: ПСП «Нове життя» - Дійкун В.І., внесений державним реєстратором Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області Кліп куш М.Л.. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь ОСОБА_4 , судові витрати у розмірі 2955 грн. 20 коп.. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь ОСОБА_2 , яка дії від імені та в інтересах ОСОБА_3  судові витрати у розмірі 5069 грн. 60 коп.. Стягнуто з приватного  сільськогосподарського підприємства «Нове життя» па користь  ОСОБА_4  вартість судово-почеркознавчої експертизи, проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа» у розмірі 6500  грн. 00 коп.. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь ОСОБА_4  вартість судової фізико-хімічної експертизи, проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа» у розмірі 12500 грн. 00 коп..Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» (код за » ДВІ ІОУ 30957436 на користь ОСОБА_2 , яка дії від імені та в інтересах ОСОБА_3 вартість судово-почеркознавчої експертизи, проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа» у розмірі 6500 грн. 00 коп.. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користі, ОСОБА_2 , яка дії від імені та в інтересах ОСОБА_3 вартість судової фізико-хімічної експертизи, проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа» у розмірі 12500 грн. 00 коп..
23 червня 2020 року представником  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3  –  ОСОБА_5  подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу у сумі 8500 грн. та судових витрат понесених ОСОБА_4 на правничу допомогу у сумі 8500 грн..
Додатковим рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 02 липня 2020 року заяву представника позивачів адвоката Прокопченко К.А. про ухвалення додаткового рішення – задоволено частково. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4250 грн. 00 коп. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь ОСОБА_2 , яка дії від імені та в інтересах ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4250 грн. 00 коп. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення – відмовлено.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3  –  ОСОБА_5 просить скасувати додаткове рішення суду в частині відмови у задоволенні заяви та ухвалити нове, яким заяву задовольнити повністю. Судові витрати покласти на відповідача.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що додаткове рішення в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу є незаконним та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції виходив з того, що відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом та його клієнтом щодо розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Проте у договорах про надання правової допомоги з позивачами у пункті 5.1. зазначено, що вартість послуг за цим договором вказується в актах виконаних робіт, які складаються сторонами по мірі необхідності за результатами наданих послуг. Так в актах зазначено: вартість однієї години, кількість витраченого адвокатом часу на кожну надану послугу, а також загальна вартість робіт. Між з тим в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зробив висновок про те, що оскільки ціна наданих адвокатом послуг не була узгоджена між сторонами шляхом внесення відповідних пунктів в умови договору, у зв`язку з цим стягненню підлягає лише по 4250 грн. на кожного з позивачів. Проте позивачами заявлено суму витрат на правничу допомогу по 8500 грн. на кожного та підтверджено договором про надання правової допомоги, актами виконаних робіт, рахунком-фактурою та копіями квитанцій № 0.0.1739481043 від 17.06.2020 року та № 0.0.1745114245 від 22.06.2020 року. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість додатково рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи додаткове рішення та частково задовольняючи заяву про стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що ціна наданих адвокатом послуг не була узгоджена між сторонами шляхом внесення відповідних пунктів в умови договору, разом з тим з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат,  виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 8500 грн. 00 коп., тобто по 4250 грн. 00 коп. на користь кожного з позивачів.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. 
Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Судом встановлено, що 02 липня 2018 року між ОСОБА_4 та адвокатським об`єднанням «Корт Райдер» в особі керуючого компанії Прокопченка С.В. було укладено договір про надання правової допомоги № ДОВ (а.с.35 том.1). Предметом вказаного договору є надання правової допомоги у цивільній справі щодо захисту права власності на належні замовнику земельні ділянки. Вартість послуг за цим договором вказується в актах виконаних робіт.
Між ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «Корт Райдер» в особі керуючого компанії Прокопченка С.В також було укладено договір про надання правової допомоги № АВМ. від 02 липня 2018 року (а.с.33 том.2). Предметом вказаного договору є надання правової допомоги у цивільній справі щодо захисту права власності на належні замовнику земельні ділянки. Вартість послуг за цим договором вказується в актах виконаних робіт.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 та 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином право суду зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не є абсолютним, а підлягає застосуванню лише за клопотанням іншої сторони.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Матеріали справи свідчать, що рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 16 червня 2020 року позов  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3  задоволено.
23 червня 2020 року представником  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3  –  ОСОБА_5  подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу у сумі 8500 грн. та судових витрат понесених ОСОБА_4 на правничу допомогу у сумі 8500 грн..
На підтвердження понесених позивачами витрат на правову допомогу представником ОСОБА_5  надано копію акту приймання-передачі наданих послуг від 17.06.2020 року до договору про надання правової допомоги № ДОВ від 02.07.2018 року, в якому зазначений детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), необхідних для надання професійної правничої допомоги та витрат у справі на суму 8500 грн. 00 коп.; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 17.06.2020 року до договору про надання правової допомоги № АВМ від 02.07.2018 року, в якому зазначений детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), необхідних для надання професійної правничої допомоги та витрат у справі на суму 8500 грн. 00 коп.; копія рахунку-фактури на оплату послуг № 17/06-Д від 17.06.2020 року; копія рахунку-фактури на оплату послуг № 17/06-М від 17.06.2020 року; копію квитанції №0.0.1739481043.1 від 17.06.2020 року про сплату ОСОБА_4 правничої допомоги у розмірі 8500 грн. та копію квитанції №0.0.1745114245.1 від 17.06.2020 року про сплату ОСОБА_2 правничої допомоги у розмірі 8500 грн. (а.с.27-33, том.4)
Відповідачем ПСП «Нове життя» до суду першої інстанції було надано клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги, посилаючись на те, що представником позивачів значно завищено час витрачений на надання послуг та завищено розмір витрат на правничу допомогу, Зазначає, що адвокатом були надані послуги позивачам вимоги, яких є аналогічними та ідентичними, а отже складені адвокатом відзиви, запити та заяви є однаковими, що за позовом ОСОБА_4 , що за позовом ОСОБА_2 ..
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 8500 грн, тобто по 4250 грн. 00 коп. на користь кожного з позивачів.
Посилання апелянта на те, що позивачами заявлено та підтверджено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 8500 грн. на кожного з позивачів, натомість суд першої інстанції задовольнив лише по 4250 грн. на кожного та безпідставно відмовив у стягненні решти 4250 грн. витрат на кожного позивача - не грунтуються на законі, оскільки в матеріалах справи міститься клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правової допомоги, яке враховано судом першої інстанції при вирішенні питання про визначення розміру судових витрат на правничу допомогу.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Також колегією суддів не приймаються до уваги клопотання представника позивачів про стягнення судових витрат, понесених при розгляді апеляційної скарги у розмірі 2500 грн., оскільки у зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, зазначені витрати на правову допомогу відшкодуванню у відповідності до ст. 141 ЦПК України не підлягають.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що додаткове рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3  –  ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Коломацького районного суду Харківської області від 02 липня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий: О.В. Маміна

Судді:                                                                    С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 29.10.2020 року.