Справа № 991/8340/20
Провадження1-кс/991/8563/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого детектива Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:
До Вищого антикорупційного суду 07.10.2020 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.10.2020 для розгляду скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .
Скарга мотивована тим, що 05.10.2020 старшим детективом Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) ОСОБА_4 , у якого перебуває кримінальне провадження № 52017110000000081, громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за участю його захисника ОСОБА_2 було вручено протокол затримання особи, у якому вказано, що ОСОБА_3 був затриманий 05.10.2020 о 12 годині 30 хвилин. Про процесуальний статус підозрюваного ОСОБА_3 на час затримання нічого не відомо. Письмового повідомлення про підозру він особисто чи іншим шляхом не отримував, у зв`язку з чим вважає, що детективом було порушено право ОСОБА_3 на захист, так як не маючи письмового повідомлення про підозру неможливо розуміти обґрунтованість підстав і мотивів, які детектив вважає доведеними для підозри особи у вчиненні злочину та підстав його затримання, що унеможливлює особу та її адвоката здійснювати захист. Ненадання письмового повідомлення про підозру є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка кореспондується зі ст. 59 Конституції України та ст. 20 КПК України. Адвоката зазначає, що станом на 12 год 30 хв 06.10.2020 ОСОБА_3 не було вручено повідомлення про підозру, а тому в силу ч. 3 ст. 278 КПК України ОСОБА_3 підлягає негайному звільненню особою, яка його затримала.
З огляду на викладене, адвокат просить скасувати рішення детектива НАБУ ОСОБА_4 щодо вручення підозри ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 52017110000000081 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України та зобов`язати слідчого або процесуального керівника вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню за № 52017110000000081 про оголошення підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України.
Перевіривши матеріали скарги, слідча суддя встановила таке.
Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. 
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Визначений у ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному застосуванню не підлягає.
Отже, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
З аналізу правових норм вбачається, що зміст скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 не містить рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України, оскільки останній у прохальній частині скарги просить скасувати рішення детектива щодо вручення підозри, що за змістом не відповідає формулюванням, викладеним у ч.1 ст. 303 КПК України. 
У разі ж оскарження повідомлення про підозру, що дійсно передбачено п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, то зважаючи на час внесення відомостей про кримінальне правопорушення № 52017110000000081 від 03.02.2017 року (згідно протоколу затримання особи) до ЄРДР, її дія не поширюється на справи, які внесені в ЄРДР до введення в дію змін Законом №2147 від 03.10.2017.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи те, що заявник оскаржує бездіяльність/рішення детектива, яке не підлягає оскарженню, слідча суддя дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги. 
Керуючись статтями 303, 304, 309, 372, 395 КПК України, слідча суддя,
П О С Т А Н О В И Л А :
У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданою в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого детектива Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідча суддя                                                                                                        ОСОБА_1