Ухвала
про залишення скарги без руху
 
12 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 404/5242/19
провадження № 51- 4883 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 06 липня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ставлять питання про перегляд вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду в касаційному порядку з підстав, в тому числі, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням потерпілим строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржники  вищевказаних вимог закону не дотрималися.
Так, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подали касаційну скаргу  на вирок суду першої інстанції  і  ухвалу апеляційного суду, в  мотивувальній частині скарги вказали  обґрунтування щодо незаконності і необґрунтованості обох судових рішень в частині призначеного покарання, однак в резолютивній частині скарги просять скасувати лише ухвалу апеляційного суду, щодо вироку вимог не зазначили. На думку Суду, така вимога потерпілих до суду касаційної інстанції не є конкретною в частині скасування судових рішень, тому їм необхідно визначитись з вимогами  в цій частині, з огляду на їх обґрунтування про незаконність, в тому числі й вироку суду першої інстанції.  
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі, є:
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412, 414 КПК.
Враховуючи зміст касаційної скарги, потерпілі у скарзі хоча й зазначили  доводи про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, однак не навели переконливих обґрунтувань про те, в чому саме полягає явна несправедливість призначеного ОСОБА_6 покарання, з огляду  на його вид та розмір. 
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК під істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Як убачається зі скарги, потерпілі хоча й посилаються на положення ст. 438 КПК, однак не навели належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних  судових рішень щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону,  зокрема не зазначили, які порушення допущено судами обох інстанцій у даному кримінальному провадженні та які саме норми процесуального закону були порушені судами, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих судових рішень. 
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду потерпілими має бути підтверджено, що ними не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 06 липня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 каровець                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3