УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/2311/20 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В.    
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        22 жовтня 2020 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Костюка С.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення) та п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП (у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність).

Відповідно до постанови, 30.06.2020 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, з якого слідує, що ОСОБА_1 22.06.2020 року о 21 год. 30 хв. на а/д М-06 Київ Чоп 221 км керував автомобілем BMW 525, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.            

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Вважає, що постанова суду підлягає скасуванню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Також, зазначає, що постанова суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини та дії, у яких він визнаний винним, сформульовані з грубим порушенням вимог ч. 2, 3, 7 ст. 283 КУпАП. 
На його думку, судом першої інстанції безпідставно визнано допустимими доказами письмові пояснення свідків, складені працівником поліції, оскільки свідки в суді не були допитані, що є істотним порушенням.
Також, вказує, що суд відхилив клопотання його захисника про виклик свідків у судове засідання, чим позбавив його можливості реалізувати своє право на захист у повному обсязі, а саме поставити свідкам відповідні запитання, заявити клопотання.
Зазначає, про те, що від огляду в медичному закладі він не відмовлявся, працівники поліції йому не роз`яснили його права передбачені ст. 268 КУпАП та в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
На його думку, суд першої інстанції порушив принцип всебічності та неупередженості судового розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно п. 7 розділу 1 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Свої висновки про відмову водія ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №142508 від 22.06.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , диском відеозапису.

 
Разом з тим, поза увагою суду та без надання належної оцінки залишилася та обставина, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а просив провести такий огляд в медичному закладі, однак працівники поліції йому відмовили.

В суді апеляційної інстанції досліджувався відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано лише інформацію про те, що водію ОСОБА_1 пропонується пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» від чого він відмовляється і вказує, що бажає проходити огляд «там», на цьому відеозапис переривається. Інформацію про те, що водію пропонувалося пройти огляд у медичному закладі від чого він також відмовився, відеозапис, який складається з двох коротких фрагментів, не містить.

       Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду про те, що ОСОБА_1 ухилився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який йому запропонували пройти у відповідності до ст. 266 КУпАП, як на місці так і у медичному закладі, оскільки таких доказів матеріали справи не містять.
Суд не вправі був використовувати та обґрунтовувати судове рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки їх безпосередньо в судовому засіданні не допитував та до суду не викликав.
       
Суд апеляційної інстанції з метою перевірки доводів апеляційної скарги, вживав заходи для виклику в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які на неодноразові виклики як до суду апеляційної інстанції так і в суд за місцем проживання для проведення відеоконференції не з`явилися, також не з`явився для надання пояснень і свідок ОСОБА_4 (працівник поліції).

За таких обставин, коли у справі відсутні належні та допустимі докази, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про відмову у проходженні ним огляду у медичному закладі, а наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського підтверджує його доводи, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук