Справа № 991/9771/20
Провадження1-кс/991/10013/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                           ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судового засідання                  ОСОБА_2 ,
захисника                                 ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк у кримінальному провадженні №52017000000000209 від 24.03.2017,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав до слідчого судді Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №52017000000000209 від 24.03.2017, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк. У скарзі адвокат просить зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 20.11.2020 про закриття кримінального провадження № 52017000000000209 від 24.03.2017, в частині епізодів № 1, 2, 3, 4, 5, у строк, встановлений ст. 220 КПК України, та повідомити його про результати розгляду.
Обставини, на які посилається особа, яка подала скаргу
Детективами Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №52017000000000209 від 24.03.2017. Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у межах цього кримінального провадження одночасно проводиться досудове розслідуються щодо 8 епізодів кримінальних правопорушень.
08.08.2019 щодо ОСОБА_4 та інших були складені письмові повідомлення про підозру за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України (епізод № 1). По інших епізодах повідомлення про підозру не складалось.
20.11.2020 адвокат направив прокурору САП ОГП ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження, в частині епізоду № 1 з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, – у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпання можливості їх отримати, та епізодів № 2, 3, 4, 5 з підстав, передбачених абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, – у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.
Згідно зі ст. 220 КПК України, прокурор повинен був у строк не більше трьох днів розглянути клопотання сторони захисту та повідомити про прийняте рішення особу, яка подала клопотання.
Станом на 30.11.2020 про розгляд клопотання і результати такого розгляду прокурор не повідомив захисника, чим допустив бездіяльність, яка підлягає оскарженню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Позиції учасників провадження
Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подану скаргу, підтвердив, що прокурор не повідомив його про розгляд клопотання. Пояснив, що процесуальними діями є всі дії, що передбачені нормами КПК України, в тому числі розгляд клопотання і прийняття щодо нього рішення в передбаченому статтею 220 КПК України порядку.
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові заперечення, в яких просить розгляд провести за його відсутності та відмовити у задоволенні скарги. У своїх запереченнях вказує на те, що адвокат ОСОБА_3 подав клопотання про закриття кримінального провадження, тобто про прийняття процесуального рішення, натомість статтею 220 КПК України передбачено обов`язок прокурора розглянути в строк не більше трьох днів клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій. Враховуючи положення п. 10 ч. 1 ст. 3, ст. 103, абз. 2 ч. 3 ст. 93 та глав 20, 21 КПК України, клопотання про виконання процесуальних дій, подані в порядку ст. 220 КПК України, є засобом отримання доказів у провадженні. Норми КПК України, зокрема п. 4, 9 ч. 2 ст. 36 КПК України щодо повноважень прокурора, розрізняють поняття проведення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Клопотання захисника не містить прохання або вимоги про проведення процесуальної дії, а стосується прийняття прокурором процесуального рішення. Особливості розгляду такого клопотання не регулюються положеннями ст. 220 КПК України. Окрім того, статтею 284 КПК України регламентовано, що учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження лише за наявності підстав, передбачених п. 3-1, 9-1 ч. 1 цієї статті. У зв`язку з наведеним оскарження бездіяльності прокурора щодо нездійснення розгляду клопотання захисника про закриття провадження не належить до предмета оскарження відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України.
Встановлені обставини справи, оцінка і мотиви слідчого судді
Частиною 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом. 
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на який посилається захисник, передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, – заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 52017000000000209 від 24.03.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, та за підозрою інших осіб. Процесуальне керівництво в цьому кримінальному провадженні здійснюють прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора. Старшим групи прокурорів визначений прокурор ОСОБА_5 .
20.11.2020 адвокат ОСОБА_3 направив поштою прокурору САП ОГП ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження № 52017000000000209 в частині епізоду № 1, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, та епізодів № 2, 3, 4, 5 з підстав, передбачених абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, – у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування. Клопотання вручено адресату 23.11.2020. Станом на час розгляду скарги про результат розгляду клопотання, згідно зі змістом заперечень прокурора і поясненнями захисника, прокурор не повідомив особу, яка його подала.
Частиною 1 ст. 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Норма частини 2 цієї статті передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання, та про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин – надсилається їй.
Заперечення прокурора САП ОГП ОСОБА_5 про те, що питання про закриття кримінального провадження, порушене у клопотанні захисником, вирішується шляхом прийняття процесуального рішення у формі постанови, тому таке клопотання не є клопотанням про виконання процесуальної дії в розумінні статті 220 КПК України, слідчий суддя відхиляє з таких мотивів. 
Відповідно до положень пункту 12 ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України, підозрюваний та його захисник мають право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій. 
Отже, питання полягає в тому, чи вважається закриття кримінального провадження процесуальною дією, про виконання якої може бути подане клопотання в порядку ч. 1 ст. 220 КПК України. 
Частиною 2 ст. 283 КПК України визначено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з дій , зокрема, закрити кримінальне провадження, що передбачено пунктом першим частини 2 цієї статті.
Порядок закриття кримінального провадження врегульований нормами статті 284 КПК України. Цією статтею визначені підстави, за яких кримінальне провадження закривається (ч. 1, 2); суб`єкти та форма процесуальних рішень, які вони приймають щодо закриття кримінального провадження (ч. 4, 7); умова, за якої не допускається закриття кримінального провадження (ч. 8); порядок інформування про прийняте рішення певних учасників провадження (ч. 6) тощо. 
З наведених положень КПК України вбачається, що поняття «закриття кримінального провадження» є комплексною процесуальною дією, одним з елементів якої є прийняття прокурором рішення про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, визначених частиною першою статті 284 КПК України, що передбачено абзацами першим, третім ч. 4 цієї статті, та виконання такої процесуальної дії, як складання процесуального документа у формі постанови.
Виходячи з наведеного, клопотання про закриття кримінального провадження є клопотанням про виконання процесуальної дії в розумінні статті 220 КПК України.
Разом із тим, слідчий суддя вважає, що не будь-яке клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження підлягає розгляду в порядку і строки, визначені статтею 220 КПК України.
Пунктами 3-1, 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України учасники кримінального провадження наділені правом заявити стороні обвинувачення клопотання про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цими пунктами підстав.
Стаття 220 КПК України розміщена у главі 19 «Загальні положення досудового розслідування» КПК України, тобто вона містить правові норми загального характеру щодо строків і порядку розгляду прокурором клопотань сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Стаття 284 КПК України розміщена у параграфі 1 «Форми закінчення досудового розслідування» глави 24 «Закінчення досудового розслідування. Продовження строку досудового розслідування» КПК України. Нормами цієї статті врегульовано підстави та порядок закриття кримінального провадження, повноваження слідчого, дізнавача, прокурора, суду щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Частиною першою статті 284 КПК України визначено перелік підстав, з яких закривається кримінальне провадження. При цьому нею передбачені лише дві підстави, про застосування яких мають право заявляти клопотання учасники кримінального провадження. Так, учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання:
- прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбаченої пунктом 3-1 підстави – в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі;
- слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбаченої пунктом 9-1 підстави – в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Правом заявляти клопотання про закриття кримінального провадження з інших підстав, визначених у ч. 1 ст. 284 КПК України, зазначеною статтею учасники кримінального провадження не наділені. 
Як зазначено вище, клопотання захисника ОСОБА_3 містить прохання до прокурора закрити кримінальне провадження в частині п`яти епізодів (№ 1-5) з підстав, передбачених п. 3, абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
Таким чином, встановлено, що захисник ОСОБА_3 заявив прокурору ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж ті, за наявності яких учасники кримінального провадження мають право звертатися до прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України.
Загальні правила розгляду прокурором клопотань сторони захисту під час досудового розслідування, передбачені статтею 220 КПК України, повинні застосовуватися у взаємозв`язку із правовими норми ч. 1 ст. 284 КПК України, які є спеціальними нормами з питань закриття кримінального провадження. 
Аналіз наведених норм статей 220, 284 КПК України у їх взаємозв`язку та співставленні як загальних і спеціальних правил дає підстави для висновку, що на прокурора покладено обов`язок розглянути в порядку і у строк, визначені статтею 220 КПК України, виключно ті клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, що подані на підставі пунктів 3-1, 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Натомість надходження клопотання захисника про закриття кримінального провадження з іншої підстави, окрім зазначених, не створює для прокурора обов`язку діяти в порядку статті 220 КПК України, оскільки сторона захисту не наділена правом заявляти таке клопотання нормами ч. 1 ст. 284 КПК України.
Отже, за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 встановлено, що його клопотання від 20.11.2020 про закриття кримінального провадження прокурор не був зобов`язаний розглянути у строк і в порядку, передбачені статтею 220 КПК України, у зв`язку із чим зі сторони прокурора відсутня бездіяльність, яка б підлягала оскарженню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя дійшла висновку про те, що скарга адвоката не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 303, 305, 307, 309, 372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №52017000000000209 від 24.03.2017 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                      ОСОБА_1