Дата документу 20.10.2020 Справа № 336/4391/19

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
20 жовтня 2020 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 336/4391/19
Провадження №22-ц/807/2775/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого – Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особі без самостійних вимог на предмет спору: Запорізька міська рада, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Кагановича О.І. про стягнення на користь відповідача понесених ним судових витрат відповідно до доданого розрахунку, 

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особі без самостійних вимог на предмет спору: Запорізька міська рада, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10 червня 2020 року позов залишено без задоволення.

16 червня 2020 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Каганович О.І. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача суми понесених судових витрат, відповідно до доданого розрахунку у розмірі 5787,00 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 5787,90 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що витрати відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами. Фіскальний чек на суму 175 грн. не містить даних належності до конкретного цивільного провадження. У договорі про надання правової допомоги № 31/10 ЦВ, що був укладений між відповідачем та адвокатом не прописано, по якій конкретній справі буде представляти інтереси адвокат та в якому суді, також не визначено порядок оплати послуг адвоката. З попереднього розрахунку судових витрат, який складено лише 03.06.2020 року, вбачається сума 8220,30 грн., хоча квитанція до прибуткового ордеру виписана на суму 5787,90 грн., тобто є розбіжності. Прибутковий касовий ордер до акту наданий послуг підписаний саме адвокатом і в графі «головний бухгалтер» стоїть підпис адвоката Кагановича О.І., тому вказаний документ не підтверджує факту передання коштів. Остаточний розрахунок наданих послуг в матеріалах справи відсутній, а в акті наданих послуг не зазначений час витрачений на конкретну послугу. До того ж, складність справи не відповідає кількості часу, що було витрачено адвокатом, в тому числі на складання заперечень на позовну заяву, а витрати на правову допомогу є завищеними.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Відповідач ОСОБА_2  та його представник адвокат Кагановича О.І. до суду апеляційної інстанції не з`явилися,про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с. 122, 123).

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони апелянта ОСОБА_1 та його представника. Наполягають на задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України, заяв чи клопотань не подавали.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ( ст. 375 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кагановича О.І. про стягнення судових витрат, в тому числі, витрат на правничу допомогу адвоката, суд першої інстанції виходив з доведеності таких витрат в межах цієї цивільної справи.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до норм ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Каганович О.І. надано договори № 01/06 ЦВ та 31/10 ЦВ від 01.06.2020 та від 31.10.2019 відповідно на представлення інтересів обох відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 84,85); попередній розрахунок судових витрат по справі № 336/4391/19 від 03.06.2020 (а.с. 74), а також акт наданих послуг № 4 від 10.06.2020 за договором укладеним із ОСОБА_2 .

З вищевказаних документів вбачається, що вартість професійної правничої допомоги за 1 годину роботи адвоката, складає 608,10 грн.; адвокатом Кагановичем О.І. відповідачу ОСОБА_2 надані наступні послуги:
надано консультацію, узгоджено правову позицію – вартість 608,10 грн;
здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 336/4391/19 – вартість 608,10 грн.; 
складено заперечення (відзив) на позовну заяву у справі №336/4391/19 – вартість 2432,40 грн. (виходячи з розрахунку 608,10 грн. * 4 год.),
самостійно здійснено відправлення копій відзиву позивачеві та третім особам – вартість 180,00 грн. (згідно тарифів на послуги поштового зв`язку).
здійснено представництво інтересів відповідача, шляхом прийняття участі в одному судовому засіданні – вартість 1216,20 грн., виходячи з розрахунку 1216,20 грн. – одне судове засідання. 

ОСОБА_2 оплачені такі послуги адвокату ОСОБА_4 в загальній сумі 5607,90 гривень, а також компенсовано поштові витрати в сумі 180 гривень, про що надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №4/31/10 від 10.06.2020, а також фіскальні чеки на придбання поштових марок та конвертів, оплату поштових послуг, що співпадає із датою направлення позивачеві та третім особам відзиву на позовну заяву (а.с. 108-115).

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Надавши оцінку вказаним доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, за правилами ст. 89 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви адвоката Кагановича О.І. про стягнення на користь відповідача ОСОБА_2 оплати правничих професійних витрат в сумі 5787,90 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , щодо наявності, на його думку, розбіжностей у розрахунках витрат на правничу допомогу є неприйнятними.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Кагановичем О.І. попередній розрахунок судових витрат на суму 8220,30 грн. по справі № 336/4391/19 складено 03.06.2020 та подано до суду 04.06.2020 одночасно з запереченням (відзивом) на позовну заяву. 

Вказані дії представника відповідача узгоджуються з нормами п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК (вимоги до відзиву) та ч. 1 ст. 134 ЦПК України, в якій вказано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 

Розбіжності, на які вказує ОСОБА_1 , щодо сум судових витрат які зазначені у попередньому розрахунку на суму 8220,30 грн. та у прибутковому касовому ордері на суму 5787,90 грн., обумовлені фактичною кількістю судових засідань. 

У попередньому розрахунку, визначаючи вартість витрат на правову допомогу, адвокат Каганович О.І. виходив з орієнтовної кількості судових засідань – 3 шт., водночас, адвокат приймав участь у одному судовому засіданні, в якому справа і була розглянута (а.с.74,95,117). Зазначені обставини обумовили надання адвокатом меншого обсягу правничої допомоги, аніж про це зазначено в попередньому розрахунку, вказаними обставинами також обґрунтовано заяву про ухвалення додаткового рішення. 

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За правилами частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Отже, повноваження адвоката, як представника сторони у справі, може бути підтверджено як ордером (а.с. 87), так і договором про надання правової допомоги.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не вимагає зазначення у такому договорі відомостей про справу, у межах якої адвокат має намір здійснювати представництво інтересів особи.
Наведене узгоджується з позицією Верховного суду викладеній у постанові від 15 червня 2020 року у справі № 264/6635/18 № 61-3598св19.

З огляду на вищезазначене, посилання апеляційної скарги на те, що у договорі між ОСОБА_2 та адвокатом Кагановичем О.І. відсутня інформація по якій справі останній буде представляти інтереси клієнта та в якому суді, а відтак вказаний договір не підтверджує надання правничої допомоги у даній цивільній справі, є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про те, що чек до прибуткового касового ордеру № 4/31/10 не містить підпису головного бухгалтера і не підтверджує факт отримання оплати, слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. 

Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Ураховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Наведене узгоджується з позицією Касаційного адміністративного суду Верховного Суду висловленій у постанові від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19.

Доводи апеляційної скарги про те, що надані адвокатом Каганович О.І. квитанції на придбання марок та конвертів на суму 175 грн. не підтверджують витрати відповідача у цивільній справі № 336/4391/19, спростовуються наявними доказами.

Квитанції про оплату поштових послуг від 03.06.2020 наявні в матеріалах справи (а.с. 75-79), підтверджують понесення адвокатом витрат на суму 175 грн. Дати таких поштових відправлень відповідають даті складання заперечення на позовну заяву. Відповідно до досліджених квитанції, адресатами поштових відправлень були: Орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Запорізька міська рада. Тобто вказані у квитанціях АТ «Укрпошти» адресати відповідають сторонам та третім особам у справі. Також квитанцією установи пошти підтверджені понесені витрати представника на придбання п`яти конвертів, відповідно до кількості осіб, яким направлено заперечення. Зазначене підтверджено чеком від 03.06.2020 року, який міститься у справі (а.с. 109). 

Попередній розрахунок, та акт №4 наданих послуг до договору № 31/10ЦВ від 31.10.2019 по справі № 336/4391/19, наданий адвокатом Кагановичем О.І., всупереч доводам апеляційної скарги, містить розрахунок наданих правничих послуг.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що гонорар представника відповідача не відповідає дійсності, доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджується.

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, висновків суду не спростовують, на їх правильність не впливають та не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального законодавства, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог процесуального та матеріального закону, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01 липня 2020 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 22 жовтня 2020 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова