ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м.Херсон
       
Номер справи: 663/3284/19
Номер провадження: 22-ц/819/1542/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)	Ігнатенко П.Я.,	
суддів:	Воронцової Л.П.,	
  	Полікарпової О.М.,	
за участю секретаря	Сікора О.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Пухальського С.В. від 18 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє в адвокат Крупіца Олександр Сергійович, до Державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області - Бабича Владислава Володимировича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором № Ф080306К від 24.03.2008 між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», укладено іпотечний договір, за яким позичальник передав у іпотеку нерухоме майно, а саме - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 
17.07.2019 року державним реєстратором Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабичем В.В. на підставі кредитного договору від 24.03.2008 року, договору іпотеки від 24.03.2008 року, додаткової угоди № 1 від 10.11.2008 року, повідомлення № 7875 від 08.05.2019 року, рекомендованого повідомлення від 08.05.2019 року прийнято рішення про державну реєстрацію належного йому житлового будинку за АТ «Укрсоцбанк». 
Позивач вважає такі дії державного реєстратора протиправними, оскільки згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом досудового врегулювання можливе на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. 
На підставі викладеного, посилаючись на незаконність переоформлення права власності на предмет іпотеки, позивач просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської РДА Херсонської області Бабича В.В., індексний номер: 47814107 від 17.07.2019 року, яким внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 32425839 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк»; 2) скасувати запис державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської РДА Херсонської області Бабича В.В. № 32425839 про право власності на вказаний житловий будинок за АТ «Укрсоцбанк».
Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року позовну заяву задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича Владислава Володимировича, індексний номер: 47814107 від 17.07.2019, яким внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 32425839 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Скасовано запис державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича Владислава Володимировича, № 32425839 про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Стягнуто з Державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича Владислава Володимировича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 768,40 грн. з кожного. 
В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
У ході апеляційного розгляду адвокат Шевцов О.С., який діє від імені АТ «Альфа-Банк», апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити. Пояснив, що банком дотримано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки такі способи захисту прав як скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію відносно об`єкта нерухомості не допускаються чинним законодавством з урахуванням правових позицій Великої Палати Верховного Суду.
Адвокат Крупіца О.С., який діє від імені  ОСОБА_1 , апеляційну скаргу не визнав, просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. Пояснив, що банк незаконно, з порушенням процедури переоформив на себе право власності на предмет іпотеки. В наступне судове засідання не з`явився, подав заяву про перенесення розгляду справи в зв`язку із хворобою, однак підтвердження вказаних обставин не надав. За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про недоведеність поважності причин неявки.
Державний реєстратор Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області - Бабич В.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
У відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву.
Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. 
У п.п. 3,4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону та подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Згідно з пунктом 61 Порядку у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 24.03.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № Ф080306К, згідно умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 28 600 доларів США зі сплатою 12,5 відсотків річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених в Додатку № 1 до цього Договору з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 23 березня 2028 року (т. 1 а.с. 13-17).
З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, 24.03.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, згідно умов якого іпотекодавець передав у іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 18-20).
Згідно п. 4.1. іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 4.5.3. іпотечного договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
Згідно копії повідомлення вих. № 7875 від 08.05.2019 року АТ «Укрсоцбанк» мав намір звернутись до ОСОБА_1 з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором та попередженням, що в разі невиконання вимоги банк має намір в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 55).
У наданій Відділом економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської РДА Херсонської області на запит суду копії картки прийому заяви № 173848154, зазначено, що 15.07.2019 року АТ «Укрсоцбанк» подало до державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права власності разом з переліком документів: кредитний договір № Ф080306К, договір іпотеки, додаткова угода № 1, повідомлення № 7875, рекомендоване повідомлення (повернуто без вручення за закінченням терміну зберігання) (т. 1 а.с. 74).
Відповідно до копій конвертів та рекомендованих повідомлень, поштові відправлення невідомого змісту направлені адресантом АТ «Укрсоцбанк» 08.05.2019 року на адресу ОСОБА_1 , повернулися до адресанта 27.05.2019 року з відміткою про невручення у зв`язку з «закінченням терміну зберігання» до закінчення місячного терміну зберігання поштових відправлень перед поверненням, що є порушенням п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі – Поштові правила) (т. 1 а.с. 58,59 та зв.).
Із відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.11.2019 року вбачається, що з 04.03.2019 року по 20.09.2019 року ОСОБА_1 перебував за кордоном (т. 1 а.с. 71).
Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 174099501 від 17.07.2019 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державним реєстратором Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабичем Владиславом Володимировичем внесено запис індексний номер: 47814107 від 17.07.2019 року про право приватної власності АТ «Укрсоцбанк» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 зв. а.с. 74, а.с. 75). 
Визначена у частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц, провадження № 14-48цс19).
Пунктом 61 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор у ході її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.
Іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 638/20000/16-ц, провадження № 14-2цс19).
Підтвердженням надіслання банком іпотекодавцю письмової вимоги щодо усунення виконання договору позики, а отже, й завершення 30-денного строку з моменту її отримання, є повідомлення про вручення поштового відправлення, вручене та оформлене відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, докази отримання іпотекодавцем вимоги банку разом із іншими документами для проведення державної реєстрації права не подав. Надані АТ «Укрсоцбанк» копії конвертів та рекомендованих повідомлень з відміткою про невручення у зв`язку з «закінченням терміну зберігання» не є такими доказами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 139/929/17.
Тобто вимоги Порядку щодо надання документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, банком не виконано.
Таким чином, банк достеменно не довів направлення саме наданої суду копії вимоги до ОСОБА_1 та не надав доказів дотримання передбаченої законом процедури і порядку звернення стягнення іпотекодержателем позасудовим шляхом, що унеможливлює набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що державна реєстрація за АТ «Укрсоцбанк» права власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності документів, передбачених пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проведена державним реєстратором без дотримання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому відповідне рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності є протиправним. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції як із законним та обґрунтованим.
Запис про перехід права власності вчинено на підставі застереження в іпотечному договорі – яке не оспорюється, однак перехід до банку права власності на предмет іпотеки відбувся з порушенням процедури. Спір в даній справі виник в зв`язку із запереченням позивача проти переоформлення права власності на предмет іпотеки на іпотекодержателя. Вимога про скасування рішення державного реєстратора є належним способом захисту, оскільки в результаті його скасування повністю відновлюється порушене право на відновлення права власності на предмет іпотеки, який перебуває у володінні позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що згідно вимог п. 6.2. іпотечного договору іпотекодавець вважається повідомленим про письмову вимогу іпотекодержателя, - до уваги не приймаються, оскільки надані докази про направлення цінного листа (не рекомендованого, як зазначено в іпотечному договорі) позичальнику ОСОБА_1 та відомості про невручення з відміткою за «закінченням терміну зберігання» не містять відомостей щодо змісту поштового відправлення (невідомого змісту), адресованого ОСОБА_1 , не є підтвердженням вручення поштового відправлення, оформленим відповідно до Поштових правил, та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211. 
Інші посилання скаржника про реєстрацію державним реєстратором права власності на предмет іпотеки за АТ «Укрсоцбанк» на законних підставах у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за договором кредиту, - не впливають на висновки суду першої інстанції про порушенням державним реєстратором Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 32425839 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Також судова колегія бере до уваги, що згідно вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що при набутті банком права власності оцінка не проводилась, що унеможливило вирішення питання відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених зобов`язань.
Посилання банку на неналежність способу захисту шляхом скасування рішення державного реєстратора згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 802/1340/18а, - не заслуговують на увагу, оскільки вказана правова позиція сформована на підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка діяла до 16.01.2020 року. Однак, на теперішній час та час ухвалення судом першої інстанції оспореного рішення, норма закону змінилась та скасування рішення державного реєстратора допускається.
Окрім того, оскарження іпотекодавцем у суді рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, - прямо передбачено стеттею 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, діючій на момент вирішення спору).
Отже, доводи відповідачів щодо незаконності рішення суду в частині скасування рішення державного реєстратора не заслуговують на увагу.
Разом з тим, у розумінні положень ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №   1952 у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Викладене свідчить, що з 16.01.2020, тобто на час ухвалення оскаржуваного рішення, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.
Отже, за змістом чинної правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30.06.2020 року у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 року у справі № 910/8387/19, від 20.08.2020 року у справі № 916/2464/19, від 03.09.2020 року у справі № 914/1201/19, від 28.10.2020 року у справі № 910/10963/19.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилково висновку про задоволення позовної вимоги про скасування запису державного реєстратора, оскільки такий спосіб судового захисту в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, а отже неспроможний надати особі ефективний захист її прав. 
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині скасування запису державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича Владислава Володимировича, № 32425839 про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України це ж рішення підлягає зміні в частині судового збору, стягнутого з Державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича Владислава Володимировича на користь  ОСОБА_1 , шляхом зменшення суми з 768,40 грн до 384,20 гривень.
В частині судового збору, стягнутого з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь  ОСОБА_1 взаємозаліком слід врахувати при стягненні судового збору, сплаченого Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на стадії апеляційного розгляду, та стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 1192,30 гривень судового збору.
В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», - частково задовольнити.
Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року, - скасувати в частині скасування запису державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича Владислава Володимировича, № 32425839 про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.
Це ж рішення змінити в частині судового збору, стягнутого з Державного реєстратора Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича Владислава Володимировича на користь  ОСОБА_1 , зменшивши суму з 768,40 грн до 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) гривень.
В частині судового збору, стягнутого з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь  ОСОБА_1 взаємозаліком врахувати при стягненні судового збору, сплаченого Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на стадії апеляційного розгляду, та стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 1192,30 (одна тисяча сто дев`яносто дві гривні 30 копійок) гривень судового збору.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах – Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 23 грудня 2020 року. 

Головуючий                                                                         П.Я.Ігнатенко 

Судді:                                                                         Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова