Справа № 369/1261/20                                                                                        Головуючий в суді І інстанції - Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/2315/2020                                                                      Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
02 грудня 2020 року                                                                                                   м. Київ  
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,
 
за участю:                                                                                                             
особи, яка притягається до відповідальності                       ОСОБА_1 ,                
захисника                                                                                Будніка І.А.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2020 року, якою:
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
 
Як встановлено судом першої інстанції, 13 січня 2020 року близько 18 год. 50 хв., в с. Купченків Борзнянського району Чернігівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 275200» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з рота, незв`язна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» та в медичних закладах, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік з моменту їх вилучення. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що докази керування ним 13.01.2020 транспортним засобом відсутні, працівники поліції в той день були викликані в с. Купченків у зв`язку з заподіянням ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, будь-які докази на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду надано не було.
Апелянт зазначає, що 13 січня 2020 року він не керував транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. В цей день, ОСОБА_1 перебував у своєї матері, де в ході конфлікту зі своїм рідним братом отримав ножове поранення руки та, та піклуючись про своє життя, втік до знайомого ОСОБА_4 , який викликав швидку допомогу, а останні викликали працівників поліції. Автомобіль ОСОБА_1 дійсно знаходився біля домоволодіння ОСОБА_4 з 10.01.2020, та апелянт ним не керував. Працівникам поліції ОСОБА_1 пояснював, що він дійсно вживав алкогольні напої, і цього не заперечує, однак транспортним засобом не керував. Працівники поліції під час підготовки до госпіталізації ОСОБА_1 надали для підпису протокол про вчинення адміністративного правопорушення, при цьому в присутності свідків проходити освідування не пропонували, повідомили, що його перевірять в лікарні, взявши кров, та запропонували ОСОБА_1 написати, що останній відмовляється від проходження огляду та швидше їхати до медзакладу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника  адвоката Будніка І.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.ст.277-2, 278 КУпАП, повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є компетенцією виключно суду, який розглядає цю справу. Єдиним та офіційним засобом виклику цієї особи до суду, відповідно до зазначених норм закону, є тільки вручення повістки не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. 
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у порушенні вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя районного суду у постанові вказав, що винність особи підтверджується даними протоколу про адміністративні правопорушення, поясненнями свідків. 
Апелянт заперечує висновок, викладений у постанові судді районного суду про те, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що поліцейські не зупиняли автомобіль під його керуванням, транспортний засіб стояв припаркований на вулиці, а сам ОСОБА_1 був затриманим біля автомобіля. Окрім того, ОСОБА_1 вказує на те, що працівників поліції викликав безпосередньо він, у зв`язку з спричиненням йому ножового поранення.
Дані обставини в суді апеляційної інстанції були підтверджені відповідями на запити адвоката Будніка І.А. заступника начальника Борзнянського відділення поліції Бахмацького відділу поліції ГУ НП України в Чернігівській області від 02.11.2020 року №Б-703/5082/124/44.1-2020 та начальника Борзнянського відділення поліції Бахмацького відділу поліції ГУ НП України в Чернігівській області від 20.11.2020 року №5377/124/42.1-2020
У протоколі про адміністративне правопорушення від 13.01.2020 року відносно ОСОБА_1 не зазначено будь-якого доказу того, що ця особа управляла автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 
Із наданих захисником Будніком І.А. в суд апеляційної інстанції пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що поліція була викликана в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було спричинено поранення руки. Крім того, дані свідки підтвердили той факт, що ОСОБА_1 13.01.2020 року автомобілем не керував, а автомобіль стояв припаркований біля будинку свідка ОСОБА_4 . Також дані свідки зазначили, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зі змістом протоколу вони не знайомились, підписали всі документи не читаючи, довірившись працівникам поліції.
Отже, за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, та враховуючи показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим, а відтак, суддя апеляційного суду, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вини апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення, вважає, що постанова судді районного суду підлягає до скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.М. Рудніченко