Постанова
Іменем України
 
25 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 643/4968/18
провадження № 61-18215св19
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В, Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт», комісія по трудових спорах Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт», 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року у складі судді Горбунової Я. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Бровченка І. О., Бурлаки І. В., Колтунової А. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» (далі - КСП «Харківгорліфт»), комісії по трудових спорах Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» (далі - комісія по трудових спорах КСП «Харківгорліфт»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання рішення таким, що суперечить законодавству України, скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заробітної плати.
 
Позовна заява мотивована тим, що рішення комісії по трудових спорах КСП «Харківгорліфт» від 16 квітня 2018 року (протокол від 10 квітня 2018 року № 1) суперечить чинному законодавству України, оскільки комісія була нелегітимною, так як в ній брало участь з п`яти тільки двоє осіб, які мають робочі спеціальності, а відповідно до пункту 2 статті 223 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) кількість робітників у складі комісії по трудових спорах підприємства повинна бути не менше половини її складу, і членом комісії не може бути голова профспілки, так як відповідно до пункту 1 статті 226 КЗпП України представник профспілкового органу має право виступати від імені працівника за його бажанням в комісії по трудових спорах. 
Крім того, в порушення пункту 2 статті 227 КЗпП України в протоколі, який підмінює собою рішення комісії, відсутні такі реквізити: повне найменування підприємства, а зазначена абревіатура; ім`я по батькові співробітника, який звернувся, а тільки зазначені ініціали; дата звернення до комісії; печатка. Також комісією будь-яким чином не спростовані його доводи щодо незаконності оспорюваного наказу. Видавши наказ про направлення його на обстеження до медичних закладів роботодавець не забезпечив організацію проведення медичних оглядів за рахунок власних коштів та не дотримався процедури їх організації, чим порушив пункти 2.3, 2.4, 2.5 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року № 246 (далі - Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій).
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати рішення комісії по трудових спорах КСП «Харківгорліфт» від 16 квітня 2018 року (протокол від 10 квітня 2018 року № 1) таким, що суперечить чинному законодавству, та скасувати його; скасувати наказ виконуючого обов`язки директора КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_2 від 03 січня 2018 року № 4 про відсторонення інженера з технічного нагляду виробничо-технічного відділу КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_1 від роботи з 03 січня 2018 року без збереження середньої заробітної плати до проходження ним повного медичного огляду з наданням відповідних медичних довідок; зобов`язати керівництво КСП «Харківгорліфт» за рахунок власних коштів забезпечити організацію проведення медичних оглядів ОСОБА_1 ; стягнути з КСП «Харківгорліфт» на користь ОСОБА_1 заробітну плату з 03 січня 2018 року до ухвалення судом рішення по суті позову.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідачем надано суду докази дотримання вимог закону про забезпечення роботодавцем організації проведення періодичних (первісних) медичних оглядів заявки та договори з усіма медичними закладами, в яких позивач повинен був пройти медичний огляд, на надання відповідних медичних послуг, з гарантованою фіксованою оплатою вартості наданих послуг, а також списки працівників, які підлягають періодичному медичному огляду, в яких зазначений і позивач, та акти визначення категорії працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам, в яких визначена і посада позивача. 
Перевіривши надані відповідачем докази, суд встановив повну відповідність вжитих відповідачем заходів Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій. 
Таким чином, судом не було встановлено поважних причин, з яких позивач не пройшов вчасно медичне обстеження, тому наявні підстави вважати, що він ухилився від проходження медичного обстеження, і наказ про відсторонення працівника від роботи виданий відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до статті 228 КЗпП України підставами оскарження рішення комісії по трудових спорах є незгода з ним по суті, а не по формі.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просив скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на те, що у порушення вимог пунктів 2.3, 2.9 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій відповідач не включив ОСОБА_1 до списку працівників, які направляються до медичного закладу, і не направив такі списки безпосередньо до самих медичних закладів. Медичний заклад на підставі такого списку повинен був скласти план-графік проведення медичного огляду, узгодити його з роботодавцем. У плані-графіку зазначаються строки проведення медичного огляду, лабораторні, функціональні та інші дослідження та лікарі, залучені до їх проведення.
Відповідно до вимог пунктів 3.4, 3.5 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій роботодавець забезпечує своєчасну і організаційну явку працівників на медичні огляди та обстеження. Здійснює контроль за проведенням медоглядів у строки, узгоджені з установами охорони здоров`я, призначає відповідальних осіб за організацію медогляду. Також суди попередніх інстанцій не звернули уваги, що зазначеного відповідачем не було зроблено.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу КСП «Харківгорліфт» зазначило, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій дослідили всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надали їм належну оцінку, правильно визначили характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року і витребувано із Московського районного суду м. Харкова цивільну справу № 643/4968/18.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи
 
Відповідно до протоколу засідання встановлено, що 14 грудня 2017 року КСП «Харківгорліфт» прийнято наказ № 254-к, у якому зазначено, що відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року у справі № 640/8366/17 ОСОБА_1 поновлено на роботі та скасовано наказ КСП «Харківгорліфт» від 04 травня 2017 року № 132 про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера з технічного нагляду виробничо-технічного відділу КСП «Харківгорліфт» на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України.
 
15 грудня 2017 року КСП «Харківгорліфт» прийнято наказ № 402 про направлення працівника на медичне обстеження відповідно до Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій та вимог статті 169 КЗпП України, в якому зазначено, що у період з 08:00 год. до 12:00 год. в термін до 22 грудня 2017 року ОСОБА_1 зобов`язаний пройти медичний огляд в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут профілактичної медицини» (далі - ТОВ «Науково-дослідний інститут профілактичної медицини») - періодичну психофізіологічну експертизу (вул. Гуданова, 18); Комунальному закладі охорони здоров`я «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» (далі - КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3») - періодичний психіатричний огляд (вул. Алчевських, 32); Комунальному закладі охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер») - профілактичний наркологічний огляд (вул. М. Міхновського, 66); КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19» - медичний огляд (пр-т Героїв Сталінграду, 23-А).
На час проходження медичного огляду за ОСОБА_1 згідно з наказом зберігається місце роботи та середній заробіток, до роботи працівник не допускається вразі непроходження вказаних медичних закладів.
 
15 грудня 2017 року до вищезазначених медичних закладів направлені листи, якими внесені зміни до «Списку працівників, які підлягають профілактичному огляду», який затверджено директором підприємства щодо проходження медичного огляду ОСОБА_1 .
 
Наказом виконуючого обов`язки директора КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_2 від 03 січня 2018 року № 4 інженера з технічного нагляду виробничо-технічного відділу КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 03 січня 2018 року без збереження середньої заробітної плати до проходження ним повного медичного огляду з наданням відповідних медичних довідок.
 
25 січня 2018 року відбулася конференція трудового колективу КСП «Харківгорліфт», яка вибрала та затвердила склад комісії по трудових спорах.
 
На запит директора КСП «Харківгорліфт» від 03 квітня 2018 року надано відповідь від 05 квітня 2018 року № 02-375 за підписом заступника головного лікаря з ОСОБА_3 , згідно з якою, адміністрація Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка № 19» (далі - КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19») повідомила, що ОСОБА_1 для проходження медичного огляду не з`являвся.
 
Відповідно до протоколу № 1 засідання комісії по трудових спорах КСП «Харківгорліфт» від 10 квітня 2018 року, голова комісії, начальник юридичного відділу ОСОБА_4 доповіла, що на розгляд комісії по трудових спорах КСП «Харківгорліфт» надійшла заява ОСОБА_1 про скасування наказу виконуючого обов`язки директора КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_2 від 03 січня 2018 року № 4 про відсторонення інженера з технічного нагляду виробничо-технічного відділу КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_1 від роботи з 03 січня 2018 року без збереження середньої заробітної плати до проходження повного медичного огляду з наданням відповідних медичних довідок, зобов`язати керівництво підприємства за рахунок власних коштів забезпечити організацію проведення медичного огляду ОСОБА_1 відповідно до вимог Порядку проведення медичного огляду працівників певних категорій та стягнути на користь ОСОБА_1 заробітну плату з 03 січня 2018 року.
 
КСП «Харківгорліфт» на проходження медичного огляду працівників в вищевказаних установах укладені договори про надання медичних послуг, та проведено їх оплату.
 
Комісія прийняла рішення вважати наказ від 03 січня 2018 року № 4 за підписом виконуючого обов`язки директора КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_2 про відсторонення інженера з технічного нагляду виробничо-технічного відділу КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_1 від роботи з 03 січня 2018 року без збереження середньої заробітної плати до проходження повного медичного огляду з наданням відповідних медичних довідок, законним. Інші вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.
 
ОСОБА_1 до адміністрації КСП «Харківгорліфт» надані лише сертифікати про проходження огляду в ТОВ «Науково-дослідний інститут профілактичної медицини», КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3», КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер».
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
 
Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
 
Статтею 169 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.
 
Відповідно до статті 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
 
Стаття 17 Закону України «Про охорону праці» містить аналогічні положення, щодо обов`язку роботодавця організувати проведення попереднього і періодичних медичних оглядів працівників, а також передбачає, що за результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров`я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров`я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов`язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов`язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати.
 
Відповідно до пункту 1.5 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій періодичні медичні огляди проводяться з метою: своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних професійних захворювань (отруєнь), загальних та виробничо зумовлених захворювань у працівників; забезпечення динамічного спостереження за станом здоров`я працівників в умовах дії шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу; вирішення питання щодо можливості працівника продовжувати роботу в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу; розробки індивідуальних та групових закладів охорони здоров`я та реабілітаційних заходів працівникам, що віднесені за результатами медичного огляду до групи ризику; проведення відповідних оздоровчих заходів.
 
Проведення попереднього (періодичних) медичного огляду здійснюється комісією з проведення медичних оглядів закладів охорони здоров`я (пункт 2.8 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій).
 
Пунктом 2.5 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій передбачений обов`язок роботодавця за рахунок власних коштів забезпечувати організацію проведення медичних оглядів.
 
Для проходження медичного огляду працівник пред`являє до комісії паспорт або інший документ, що посвідчує його особу, та медичну карту амбулаторного хворого, при попередньому медогляді пред`являє направлення, видане роботодавцем за встановленою формою (пункт 2.10 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій).
 
Направлення на медичний огляд працівника від 15 грудня 2017 року № 1 містить відомості про те, що ОСОБА_1 направляється на медичний огляд згідно з договором від 06 листопада 2017 року № 32/419, укладеним між КСП «Харківгорліфт» та КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19».
 
Статтею 46 КЗпП України передбачено відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у разі відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 квітня 2018 року директор КСП «Харківгорліфт» звернувся до головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19» ОСОБА_5 із запитом, відповідно до якого просив повідомити, чи з`являвся та проходив медичний огляд ОСОБА_1 у цьому медичному закладі з 15 грудня 2017 року до теперішнього часу. 05 квітня 2018 року на цей запит адміністрацією КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19» надано відповідь № 02-375, згідно з якою, повідомлено, що ОСОБА_1 для проходження медичного огляду не з`являвся.
 
Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій правильно визначили характер спірних правовідносин та застосували норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин і, встановивши, що повний медичний огляд у КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 19» ОСОБА_1 не пройшов, тому наявні підстави вважати, що він ухиляється від проходження медичного обстеження, і наказ про відсторонення працівника від роботи відповідає вимогам чинного законодавства України.
 
Доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд дав належну оцінку, висновки суду апеляційної інстанції є достатньо аргументованими, а тому підстав повторно відповідати на ті самі доводи немає.
 
Висновок за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                       І. А. Воробйова 

                                                                                                                   Б. І. Гулько

                                                                                                                  Г. В. Коломієць

                                                                                                                   Ю. В. Черняк