УХВАЛА
 
16 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 204/2024/20
провадження № 61- 15364 ск 20
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Крилової Олени Леонідівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від                       05 червня 2020 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від                    21 вересня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У квітні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом та просило стягнути з відповідача на свою користь 23 125,17 грн заборгованості за кредитним договором.
 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від                        05 червня 2020 року в складі судді  Книш А. В., залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року в складі колегії суддів Петешенкової М. Ю., Ткаченко І. Ю., Пищиди М. М., у задоволенні позову відмовлено в зв`язку з пропуском позовної давності.
 
19 жовтня 2020 року Крилова О. Л. засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).
 
Предметом позову в даній справі є майнова вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна якої не перевищує                210 200 грн, тому справа є малозначною в силу закону.
 
Саме по собі посилання Крилової О. Л. на те, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також становить значний суспільний інтерес без логічного обґрунтування таких обставин та посилань на різну практику при вирішенні спорів у подібних правовідносинах, не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Посилання Крилової О. Л. на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, в малозначних справах.
 
Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від            07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Крилової Олени Леонідівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2020 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       І. О. Дундар
 
                                                                                                                          М. М. Русинчук