Справа № 161/13752/20  Провадження №33/802/855/20 	Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т. М. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А. з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Петрука І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2020 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.08.2020 року, о 02:03 год в с. Струмівка, на вул. Дружній, керував автомобілем марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржує її з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає таке судове рішення необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 
Вважає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан спяніння, а тому протокол про адміністартивне правопорушення є недопустимим доказом у справі, на що суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги.
Крім того просить врахувати, що постановою суду від 28 серпня 2020 року ці матеріали були повернуті на доопрацювання для усунення недоліків, однак фактично не усунувши недоліки зазначені судом, ці ж матеріали були направлені до суду повторно, і суд дійшов висновку вже про притягнення його до адміністративної відповідальності, що апелянт вважає недопустимим.
Просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апеллянта і його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав в повному обсязі, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Між тим, положення ст. 251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано не було.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №385626 від 22.08. 2020, ОСОБА_1 22.08.2020 року, о 02:03 год в с. Струмівка, на вул. Дружній, керував автомобілем марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Пройти медичний огляду на стан вживання алкоголю відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Частинами 2 та 3 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.п. 6, 7 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Однак, з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ньому відсутні відомості про свідків, які були присутні на місці події.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові пояснення свідків.
Апеляційним судом встановлено, що ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах справи, немає даних та обов`язкових пояснень свідків про відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Вимогами ч.5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншогосп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З урахуванням приписів ч.5 ст.266 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та його відмова від проходження такого огляду, проведені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому є недійсними.
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, місцевий суд на вказані суперечності уваги не звернув, та в оскаржуваному рішенні врахував протокол про адміністративне правопорушення, встановивши, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та судове рішення місцевого суду щодо нього містить істотні суперечності щодо обставин, які мають значення для прийняття законного і справедливого рішення.
Враховуючи наведене і те, що при складанні матеріалів щодо ОСОБА_1 працівниками поліції було допущено істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом у даній справі, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, що тому ставиться у вину.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови є слушними, а тому його скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_1  скасувати, прийняти нову постанову.
Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Волинського 
апеляційного суду                                          В.А. Подолюк