ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження №33/821/504/20 Справа № 711/5661/20 	  	Головуючий по першій інстанції Угорчук В.В.	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.	

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09 вересня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: про АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137186 від 07.08.2020, ОСОБА_1 02.07.2020 о 21 год. 40 хв. в м.Черкаси по б-ру Шевченка, 421 керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, висновок ЧОНД № 568, результат - 0,7 ‰, чим порушив п.2.9. а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09 вересня 2020 року та закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі посилається на те, що судом обмежено його право на доступ до правосуддя, і він не мав змоги захищати свої права в судовому засіданні. 
Вважає, що поліцейськими порушено процедуру його огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а висновок щодо перебування його у нетверезому стані – недопустимим.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд та він не був проінформований про порядок застосування спеціального технічного засобу і йому не був наданий сертифікат відповідності, та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також у матеріалах справи відсутній акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тоді як у висновку № 568, на який спирався суд при дослідженні доказів, відсутній час направлення його на огляд, що наводить сумніви у тому, чи дотрималися працівники поліції встановленого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 часу для доставки особи до медичного закладу. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137186 від 07.08.2020, складеного заступником командира роти №2 БУПП в Черкаській області Сухопара О.В. про те, що ОСОБА_1 02.07.2020 о 21 год. 40 хв. в м.Черкаси по б-ру Шевченка, 421 керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, висновок ЧОНД № 568, результат - 0,7 ‰, чим порушив п.2.9. а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП;
- пояснень від 07.08.2020, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, вони були запрошені в якості свідків під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_4 за ст.130 КУпАП, який не з`явився за місцем виклику, а саме: м.Черкаси, вул.Л.Українки, 21;
- матеріалів з кримінального провадження № 12020251010000019 від 02.07.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України в яких містяться, зокрема, висновку КНП «ЧОНД» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 568 від 02.07.2020 згідно якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння – 0,7 ‰. В яких також містяться пояснення безпосередньо самого ОСОБА_1 від 02.07.2020 та 03.07.2020, згідно яких він визнав факт вживання ним алкогольних напоїв, а саме, горілки та проходження ним відповідного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у КНП «ЧОНД».
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
Доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд є неприйнятними, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння залишається в закладі охорони здоров`я, в якому його було проведено. 
Крім того, його наявність чи відсутність в матеріалах справи, не спростовує факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, який, згідно матеріалів справи, визнавав даний факт. 
Не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду доводи ОСОБА_1 про те, що він не був проінформований про порядок застосування спеціального технічного засобу і йому не був наданий сертифікат відповідності, та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, так-як зазначені документи надаються на вимогу особи, якій проводять огляд на стан сп`яніння. Тобто, безпосередньо сам ОСОБА_1 мав право на їх вимогу, тоді як виходячи зі змісту його апеляційної скарги, перед проведенням огляду на стан сп`яніння, ним дані вимоги не висувалися. 
Неспроможними є доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тоді як у висновку № 568, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону, так-як п.19. розділу ІІІ. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 визначено, що акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Тоді як в своєму рішенні суд першої інстанції посилався не на даний акт, а на висновок КНП «ЧОНД» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 568 від 02.07.2020.
Крім того, з даного висновку вбачається, що він складений 02.07.2020 о 23 год. 20 хв., тоді як ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 02.07.2020 о 21 год. 40 хв., тобто його огляд було проведено у відповідності до вимог п.9 розділу ІІ. вищезазначеної Інструкції, а саме, поліцейським забезпечено доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а тому твердження апелянта про відсутність часу направлення його на огляд є безпідставними. Тобто, вищезазначене виключає сумніви щодо дотримання працівниками поліції вказаної Інструкції щодо часу для доставки особи до медичного закладу. 
Враховуючи вищевикладене, вбачається, що поліцейськими дотримано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому його доводи щодо протилежного є безпідставними. 
В апеляційній скарзі апелянт також посилається на те, що судом обмежено його право на доступ до правосуддя, і він не мав змоги захищати свої права в судовому засіданні. 
В свою чергу, матеріали справи свідчать протилежне, оскільки у матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що йому достеменно було відомо про розгляд справи відносно нього призначений місцевим судом на 09.09.2020 на 08:40 год. Про також свідчить довідка про доставку SMS.
Одночасно вважаю за необхідне зазначити, що положеннями ст.268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Крім того, з метою поновлення ОСОБА_1 в його правах, судом апеляційної інстанції вжито заходи до його безпосередньої участі в розгляді справи, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09.09.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, як того просить апелянт, - відсутні.
Одночасно із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову місцевого суду сплатив судовий збір у сумі 425 грн. 00 коп., згідно квитанції № 1-1927К від 21.09.2020, який підлягає поверненню відповідно Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , – без задоволення. 
Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 судовий збір у сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., за оригіналом квитанції№ 1-1927-К від 21.09.2020, (Платник ОСОБА_1 , Отримувач УК у м.Черкасах /Черкасах/ 22030101, код отримувача 38031150, Банк отримувача Казначейство України).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба